ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/3060/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Сальнікової Г.І. 
при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, буд. 7) 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Приз" (61168, м. Харків, вул. Нескорених, буд. 2) 	
про 	стягнення 960617,85 грн. 	
за участю представників:
позивача - Чубенко З.Ю.;
відповідача - Блищик І.І. 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківська міська рада звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Приз" про стягнення безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 960617,85 грн. за використання земельної ділянки по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 та судові витрати. 
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.09.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк у п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.
08.09.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано заяву про усунення недоліків (вх. №20535) разом із доданими до неї документами, яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи. 
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі частини 5 статті 252 ГПК України. 
18.10.2023 введено в дію зміни, що внесені в Господарський процесуальний кодекс України Законом України №3200-IX від 29.06.2023 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документам", який набрав чинності 21.07.2023.
Відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України усі юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Таким чином, процесуальним законодавством передбачено способи належного повідомлення сторін про розгляд справи - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет" (правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/6322/21, від 29.06.2022 у справі №906/184/21).
Матеріали справи свідчать, що сторони зареєстрували "Електронний кабінет" в ЄСІТС, а тому ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2025 доставлено до зареєстрованого "Електронного кабінету" сторін, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, яку долучено до матеріалів справи.
Пунктом 2 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
01.10.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог (вх. 322741), який досліджено та долучено судом до матеріалів справи. 
В обґрунтування заперечень у вказаній заяві по суті справи зазначено, що позивач у своєму позові посилається на рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 у справі №922/1042/23 за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приз", яким стягнуто з ТОВ "Приз" 649424,82 грн. за використання вказаної земельної ділянки за період з 01.05.2021 по 28.02.2022. Звертає увагу, що як судом першої інстанції, так і під час апеляційного провадження встановлено та підтверджено наданими позивачем інформаційною довідкою №322152681 від 07.02.2023 року, сформована департаментом земельних відносин Харківської міської ради, що земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) загальною площею 0,1919 га по вул. Героїв Праці, 2 (тепер вул. Нескорених) у м. Харків перебувала в користуванні ТОВ "Приз" на підставі договору оренди землі від 14.11.2011, право оренди земельної ділянки припинено 28.04.2021 р. Судом по справі №922/1042/23 встановлено і підтверджено позивачем, що до 28.04.2021 р. земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) загальною площею 0,1919 га по вул. Героїв Праці, (Нескорених) 2 у м. Харків перебувала в користуванні ТОВ "Приз" на підставі договору оренди землі від 14.11.2011. Припинення дії договору оренди 28.04.2021 р. зареєстровано у відповідних державних реєстрах. 
Таким чином, зазначає, що позивач, відмовляючись від власних тверджень та заперечуючи встановлені судом по справі №922/1042/23 обставини заявляє про те, що ТОВ "Приз" у 2020 та 2021 р. використовувало земельну ділянку загальною площею 0,1919 га, кадастровий номер 6310136600:08:003:0006 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав. Враховуючі встановлені судом по справі №922/1042/23 обставини щодо припинення права оренди у відповідача земельної ділянки загальною площею 0,1919 га, кадастровий номер 6310136600:08:003:0006 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові в квітні 2021 року, у позивача відсутні підстави для стягнення будь-яких коштів, як безпідставно збережених, за період з січня 2020 р. по квітень 2021 р.
Зазначає, що за відсутності договору оренди, відсутнє і право використовувати індексацію нормативної грошової оцінки для розрахунку розміру орендної плати, зокрема для визначення відповідно до ст. 1212 ЦК України розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Твердження позивача, що відповідач зберіг майно (грошові кошти) у розмірі орендної плати, яка нараховується за володіння і користування земельною ділянкою комунальної власності на підставі однобічного розрахунку розміру цієї орендної плати позивачем є хибним та таким, що суперечить Закону України "Про оренду землі" та Податковому кодексу України.
Вказує, що відсутність коду щодо Класифікації видів цільового призначення земель щодо земельної ділянки кадастровий номер 6310136600:08:003:0006, та як наслідок, застосування коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), із значенням 3,0 є наслідком бездіяльності позивача, наслідки за яку не можуть бути покладені на відповідача.
01.10.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про залучення третьої особи та призначення судової експертизи (вх. №22742), в якому просить суд:
1. Залучити Головне управління державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) в Харківській області (61165, м. Харків, вулиця Космічна, 21) до справи №922/3060/25 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. 
2. Витребувати у Головного управління державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Харківській області (61165, м. Харків, вулиця Космічна, 21) Витяг №2359/116-21 від 24.09.2021 року та технічну документацію з нормативно грошової оцінки земельної ділянки по вул. Героїв Праці (Нескорених), 2 у м. Харкові (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006).
3. Призначити по справі експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручити Київському НДІ судових експертиз (03057, Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6).
4. На вирішення експерта поставити наступні питання:
1) Чи змінено та затверджено цільове призначення земельної ділянки по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006)відповідно до вимог земельного законодавства та інших нормативних документів з питань землеустрою та землекористування? Якщо ні, то в чому полягають невідповідності?
2) Чи вірно визначено у Витягу №2359/116-21 від 24.09.2021 року з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харкові (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) значення локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко планувальної зони (КмЗ)?
3) Чи діють на земельній ділянці по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) інші локальні фактори, що можуть вплинути на розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки?
4) Чи відповідає виконана нормативна грошова оцінка ділянки по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харкові (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006), наведена у Витягу №2359/116-21 від 24.09.2021 року з технічної документації про нормативно грошову оцінку, вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою?
01.10.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (вх. №22729), в якому з огляду на необхідність, на думку відповідача, проведення по справі експертизи та залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, з підстав, що наведені у відзиві на позов та клопотанні про залучення третьої особи та призначення експертизи, просить суд постановити ухвалу про розгляд справи №922/3060/25 за позовною заявою Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приз" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 960617,85 грн. за використання земельної ділянки по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 за правилами загального позовного провадження.
07.10.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано відповідь на відзив (вх. №23189), яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи. У вказаній заяві по суті справи позивач просить суд долучити відповідь на відзив Харківської міської ради до матеріалів справи №922/3060/25. Відмовити у задоволенні клопотання ТОВ "Приз" про призначення у справі експертизи з питань землеустрою та залучення Головного управління державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Харківській області. Позовну заяву Харківської міської ради у справі №922/3060/25 до ТОВ "Приз" про стягнення 960617,85 грн. - задовольнити повністю. 
В обґрунтування заперечень зазначено, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. Нормами чинного законодавства саме на власника нерухомого майна покладено обов`язок сплати коштів за користування земельною ділянкою комунальної форми власності, на якій воно розміщене.
Вказує, що додатковою угодою від 26.07.2016 строк дії договору оренди землі продовжено до 31.12.2017. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що сторони дійшли згоди про поновлення чи продовження строку дії договору оренди землі від 14.11.2011 після 31.12.2017 у встановленому законом порядку. Звертаючись до суду позовом, Харківська міська рада керувалася висновками, викладеними у постанові Верховного суду Касаційного господарського суду від 10.11.2021 у справі №922/247/21 за позовом Харківської міської ради до ТОВ "Фірма "Ліля" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Стверджує, що обставини справи №922/3060/25 та справи №922/247/21 є подібними, оскільки предмет позову, підстави позову та фактичні обставини справи є аналогічними. Вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є належним та ефективним, враховуючи припинення строку дії договору оренди землі.
Щодо витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки зазначає, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.09.2021 №2359/116-21 цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 1.11.6 Оскільки відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові відсутній код КВЦПЗ, а лише наявний код УКЦВЗ - 1.11.6 (що не є тотожним), у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.09.2021 №2359/116-21 вірно зазначено про відсутність коду КВЦПЗ. Відповідачем не надано доказів того, що відомостях про земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 наявний код Класифікації видів цільового призначення земель. Зазначає, що Харківською міською радою разом із позовною заявою надано належний доказ – витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 27.09.2021 №2359/116-21, на підставі якого було проведено розрахунок безпідставно збережених відповідачем коштів. Сам розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не змінювався за періоди 2020-2021 років.
Відповідно до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Встановлення частки площі здійснюється переважно шляхом використання ГІС-технологій та електронних цифрових карт масштабу не менше ніж 1:10000 - для міст з чисельністю населення понад 100 тис. осіб, та 1:5000 - для інших населених пунктів. Для обчислення Км3 враховуються локальні фактори, наведені в додатку 7, при цьому добуток пофакторних оцінок не має бути нижче 0,50 і вище 1,50. Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2023 №1209/13 затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013. Дана нормативна грошова оцінка застосовувалася до 31.12.2019. Рішенням Харківської міської ради від 27.02.2019 №1474/19 затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018. Вказана нормативна грошова оцінка земель міста Харкова застосовується з 01.01.2020. Отже, різниця коефіцієнтів Км3 у витягах з нормативної грошової оцінки земельної ділянки вул. Героїв Праці, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 2014 та 2021 року не є помилкою, оскільки вони визначалися за різними технічними документаціями з нормативної грошової оцінки м. Харкова.
14.10.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано заперечення на відповідь на відзив (вх. №23799), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи. 
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 клопотання ТОВ "Приз" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - задоволено. Перейдено до розгляду справи №922/3060/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.12.2025 о 13:00.
28.11.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №27686), в якій просить забезпечити проведення призначеного судового засідання за участі представника Блищик І.І., у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного підпису за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приз" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №27686 від 28.11.2025) задоволено. Призначено проведення підготовчого засідання на 02.12.2025 о 13:00 у режимі відеоконференції.
01.12.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано відзив на позовну заяву (вх. №27903), який досліджено та долучено судом до матеріалів справи. 
01.10.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про залучення третьої особи та призначення судової експертизи (вх. №2790), яке досліджено та долучено судом до матеріалів справи. 
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.12.2025 розглянувши клопотання відповідача про залучення третьої особи та призначення судової експертизи, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що судове рішення у даній справі не вплине на права та обов`язки третьої особи, а тому відсутні у даному разі правові підстави для залучення третьої особи до участі у справ та витребування у третьої особи доказів. Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази, а також фактичні обставини справи свідчать про відсутність підстав для призначення у даній справі експертизи з питань землеустрою, що не перешкоджає суду повно та всебічно з`ясувати обставини справи та вирішити спір по суті. Таким чином, у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи та призначення судової експертизи відмовлено на підставі статті 42, 50, 81, 99, 183, 232, 233 ГПК України. Разом з тим, у зв`язку з необхідністю додаткового часу для дослідження матеріалів справи та надання можливості усім учасникам процесу скористатись своїми процесуальними правами та обов`язками, керуючись статтями 183, 232, 233 ГПК України, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 09.12.2025 о 12:30.
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.12.2025 у зв`язку з необхідністю додаткового часу для дослідження матеріалів справи та надання можливості усім учасникам процесу скористатись своїми процесуальними правами та обов`язками, керуючись статтями 183, 232, 233 ГПК України, усне клопотання представника відповідача про оголошення перерви в засіданні суду задоволено та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 23.12.2025 об 11:40. 
22.12.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №30038), яке досліджено та долучено судом до матеріалів справи. 
23.12.2025 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано додаткові пояснення у справі (вх. №30069), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи. 
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2025 враховуючи, що у справі виконані усі завдання підготовчого засідання, визначені частиною 1 статті 177 ГПК України, керуючись пунктом 3 частини 2 статті 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 13.01.2026 о 12:00. 
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2026 відкладено судове засідання на 27.01.2026 о 12:30 на підставі статті 201, 216, 232, 233 ГПК України. 
Представник позивача у судове засідання з`явився, позовну заяву підтримав та просив суд задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання з`явився, проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні. 
Отже, матеріали справи свідчать про те, що учасники справи повідомлені належним чином про розгляд даної справи. Водночас судом було створено всім учасникам справи належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів для обґрунтування своїх вимог та заперечень.
Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.08.2025 №439163637 право приватної власності на нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 88,5 кв.м, літ. "Б-1" загальною площею 16 кв.м по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харкові зареєстроване з 15.04.2016 за ТОВ "Приз" (ЄДРПОУ 22704434) на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2016 №1098. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 площею 0,1919 зареєстровано за Харківською міською радою з 17.06.2013. Цільове призначення: землі житлової та громадської забудови, для будівництва об`єкту рекреаційного призначення, з урахуванням знесення існуючої будівлі літ. "А-1". 
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.09.2021 №НВ-0007726762021 площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 складає 0,1919 га. Сформована земельна ділянка 30.08.2005. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки для будівництва об`єкту рекреаційного призначення, з урахуванням знесення існуючої будівлі літ. "А-1" до 31.12.2017 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації). Форма власності комунальна.
Матеріали справи свідчать, що 14.11.2011 між Харківською міською радою та ТОВ "Приз" укладено договір оренди землі, зареєстрований 30.11.2011 у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель за №631010004000156 на користування земельною ділянкою по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харкові загальною площею 0,1919 га (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) строком до 01.06.2012 (п. 1, 2, 8 договору). 
Згідно пункту 3 договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - нежитлова будівля літ. "А-1" та літ "Б-1". 
Відповідно до пункту 9 договору орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки. Розмір орендної плати за земельну ділянку на рік, згідно з розрахунком №655/11 від 10.08.2011 становить: 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і складає 21813,27 грн. Розмір орендної плати за земельну ділянку в місяць становить: 1817,77 грн. 
Згідно з пунктом 11 договору орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. 
Пунктом 15 договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва об`єкту рекреаційного призначення з урахуванням знесення існуючої будівлі літ. "А-1" (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації). 
Згідно з пунктом 16 договору цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови. 
Пунктом 20 договору погоджено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом п`яти робочих днів після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі. 
Додатковою угодою від 28.08.2012, зареєстрованою 01.10.2012 у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель за №631010004100014 строк дії договору оренди землі продовжено до 30.06.2013. Погоджено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва об`єкту рекреаційного призначення, з урахуванням знесення існуючої будівлі літ. "А-1" (без права забудови, в межах "червоних ліній" (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації). 
Додатковою угодою від 26.07.2016 строк дії договору оренди землі продовжено до 31.12.2017. Орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки. Розмір орендної плати за земельну ділянку з розрахунку №468/16 від 29.03.2016 року становить: 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і складає: 33888,46 грн.; розмір орендної плати за земельну ділянку в місяць становить 2824,04 грн. Орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця або в строки визначені чинним законодавством. Після припинення дії договору орендар за актом приймання-передачі повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду за актом приймання-передачі (п. 8, 9, 11, 21 додаткової угоди). 
Згідно листа ГУ ДПС у Харківській області №14574/5/20-40-04-07-12 від 04.07.2025 ТОВ "Приз" обліковується платником орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 площею 0,1919 га. За даними податкових декларацій з плати за землю платником задекларовано до сплати за земельну ділянку площею 0,1919 га: за 2018 рік - 35921,76 грн., за 2019 рік - 35921,76 грн., за 11 місяців 2020 року - 32928,28 грн., за 2021 рік - 35921,76 грн. За даними інтегрованої картки платника ІКС "Податковий блок" задекларовані підприємством податкові зобов`язання по орендній платі за 2018 - 2021 роки ТОВ "Приз" сплачено. 
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ "Приз" у період з 01.01.2020 по 30.04.2021 не сплачувало у встановленому законодавчими актами розмірі плату за користування земельною ділянкою по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 ЗК України, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на підставі статті 1212-1214 ЦК України. 
Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, а також заперечень проти них, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Згідно із частиною 1 статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Частинами 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України унормовано, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі (висновки Верховного Суду від 12.04.2019 у справі №922/981/18, від 29.05.2020 у справі №922/2843/19).
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 1 Закон України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.
Стаття 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлює, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, зокрема: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.09.2021 №НВ-0007726762021 площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 складає 0,1919 га. Сформована земельна ділянка 30.08.2005. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки для будівництва об`єкту рекреаційного призначення, з урахуванням знесення існуючої будівлі літ. "А-1" до 31.12.2017 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації). Форма власності комунальна.
Отже, з урахуванням наведеного вище, земельна ділянка по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 сформована як об`єкт цивільних прав.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2017 у справі №922/3412/17 виснувала, що без оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташовано цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у вигляді орендної плати, за своїм змістом є кондикційними.
Позовні вимоги Харківська міська рада обґрунтовує саме наявністю підстав для застосування ст. ст. 1212-1214 ЦК України з посиланням на висновки Великої Палати Верхового Суду у постанові від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, яка прийнята щодо врегулювання спору, що виник з приводу фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати. У пункті 65 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Водночас матеріали справи свідчать, що земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) загальною площею 0,1919 га по вул. Нескорених, 2 у м. Харків перебувала в користуванні ТОВ "Приз" на підставі договору оренди землі від 14.11.2011. Право оренди земельної ділянки припинено 28.04.2021, про що свідчить інформаційна довідка №457768881 від 22.12.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з якої вбачається запис про припинення речового права. Підстава: акт приймання земельної ділянки до земель запасу міста №184/21 від 22.04.2021. 
З матеріалів справи убачається, що Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 між тими самими сторонами, а також щодо тієї самої спірної земельної ділянки та спірного договору оренди землі, як у справі №922/3060/25 встановлено та зазначено, що до 28.04.2021 земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) загальною площею 0,1919 га по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харків перебувала в користуванні ТОВ "Приз" на підставі договору оренди землі від 14.11.2011. Припинення дії зазначеного договору оренди зареєстровано у відповідних державних реєстрах. Отже, після 28.04.2021 ТОВ "Приз" продовжував користуватись зазначеною земельною ділянкою без відповідного оформлення такого користування.
Частиною 4 статті 75 ГПК України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №907/29/19, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).
Враховуючи наведене, Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 встановлено припинення спірного договору оренди землі - 28.04.2021 р., про що також свідчить наявна інформаційна довідка №457768881 від 22.12.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
При цьому позивачем у наданих письмових поясненнях зазначено та звернуто увагу суду, що Східний апеляційний господарський суд ухвалюючи постанову від 30.04.2024 у справі № 922/1042/23 за позовом Харківської міської ради до ТОВ "Приз" про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 64942,82 грн. за використання земельної ділянки по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 за період з 01.05.2021 по 28.02.2022, досліджував витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.09.2021 №2359/116-21 та встановив, що розрахунки сум безпідставно збережених коштів, зроблені на підставі нього є вірними.
Отже, позивачем враховано оцінку та встановлені судом апеляційної інстанції у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 обставини щодо витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.09.2021 №2359/116-21 та здійсненого на підставі означеного витягу розрахунку. Водночас посилаючись на вказане судове рішення апеляційної інстанції, поза увагою позивача залишилися інші встановлені судом апеляційної інстанції обставини, що мають приюдиційне значення в частині строку дії спірного договору оренди землі від 14.11.2011, які не можуть судом ігноруватися та ставитися під сумнів під час розгляду даної справи з огляду на те, що в силу частини 1 статті 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та встановлена обставина має значення під час розгляду справи та оцінки визначеного позивачем періоду розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. 
Окрім того, суд також приймає до уваги, що позивачем у справі №922/1042/23 було заявлено до стягнення з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати саме за період з 01.05.2021 по 28.02.2022, тобто після припинення договору оренди землі - 28.04.2021. Однак звертаючись з позовом до суду у справі №922/3060/25 позивачем заявлено до стягнення безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за період з 01.01.2020 по 30.04.2021. 
При цьому суд приймає до уваги, що після 28.04.2021 ТОВ "Приз" продовжував користуватись зазначеною земельною ділянкою без відповідного оформлення такого користування, про що свідчать наявні матеріали справи та звертає увагу Східний апеляційний господарський суд у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23. 
Щодо посилань позивача на судову практику в обґрунтування позовних вимог, зокрема, на справу №922/247/21 та твердження про те, що предмет позову, підстави позову та фактичні обставини вказаної справи та даної справи є аналогічними, суд зазначає, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове правове регулювання спірних правовідносин, на що також звертає увагу Велика Палата Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц. 
Також, Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 у справі №910/17999/16, від 25.04.2018 у справі №910/24257/16 звертав увагу, що зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Натомість обставини у справі №922/247/21 свідчать, що Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Ліля", в якому просила стягнути з останнього безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 5098316,08 грн. за неправомірне використання земельної ділянки по просп. Льва Ландау, 151-Б у м. Харкові (кадастровий номер 6310138500:02:002:0019) за період з 01.04.2018 по 31.12.2020. Позовні вимоги з посиланням, зокрема, на приписи статей 1212-1214 ЦК України обґрунтовувалися тим, що відповідач, набувши право власності на об`єкти нерухомого майна (нежитлові будівлі літ. "Е-2" загальною площею 2395,3 кв.м. та літ. "Ж-3" загальною площею 2004,4 кв.м.), які розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-В, використовує для їх експлуатації та обслуговування також і земельну ділянку площею 0,5915 га (кадастровий номер 6310138500:02:002:0019) за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-Б. При цьому відповідач по справі №922/247/21 заперечував проти самого факту знаходження своєї будівлі на спірній земельній ділянці (пр. Льва Ландау 151-Б) і стверджував, що спірною земельною ділянкою не користується. 
Отже, обставини справи №922/3060/25 та обставини справи №922/247/21 не є подібними, оскільки у справі №922/247/21 розглядався спір щодо недоведеності факту використання відповідачем спірної земельної ділянки, в той час як по даній справі №922/3060/25 відповідач не заперечує факт знаходження його майна на земельній ділянці по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006. При цьому у вказаній справі №922/247/21 встановлювалися інші фактичні обставини, які є відмінними від обставин цієї справи та спір по вказаній справі не стосувався сторін, спірної земельної ділянки та спірного договору оренди землі, як у даній справі та у справі №922/1042/23. 
Водночас як зазначено вище, Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 саме між тими самими сторонами, щодо тієї самої спірної земельної ділянки та спірного договору оренди землі встановлено та зазначено, що до 28.04.2021 земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) загальною площею 0,1919 га по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харків перебувала в користуванні ТОВ "Приз" саме на підставі договору оренди землі від 14.11.2011. Припинення дії зазначеного договору оренди зареєстровано у відповідних державних реєстрах. Отже, після 28.04.2021 ТОВ "Приз" продовжував користуватись зазначеною земельною ділянкою без відповідного оформлення такого користування. 
Слід зазначити, що істинність і стабільність постанови від 30.04.2024 у справі №922/1042/23, як судового акта, що вступив в законну силу та яким встановлені наведені обставини та факти, що мають значення для даної справи не підлягають перегляду, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду, яке не піддається сумніву, а навпаки, враховується судом під час розгляду даної справи. 
Окрім того, суд відхиляє твердження позивача в обґрунтування позовних вимог щодо визначеного у даній справі спірного періоду з 01.01.2020 по 30.04.2021 про те, що факт використання відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав встановлено рішенням Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 по справі №922/1042/23, оскільки у справі №922/1042/23 позивачем визначено спірний період з 01.05.2021 по 28.02.2022 та саме щодо спірного періоду, який входив до предмету доказування, встановлювалися відповідні обставини. 
Водночас жодних обставин щодо використання відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав саме за спірний період у даній справі, а саме з 01.01.2020 по 30.04.2021, у справі №922/1042/23 встановлено не було. 
Отже, з урахуванням встановлених Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 обставин до 28.04.2021 земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) загальною площею 0,1919 га по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харків перебувала в користуванні ТОВ "Приз" на підставі договору оренди землі від 14.11.2011. Припинення дії зазначеного договору оренди зареєстровано у відповідних державних реєстрах. При цьому після 28.04.2021 ТОВ "Приз" продовжував користуватись зазначеною земельною ділянкою без відповідного оформлення такого користування.
Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.
Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17).
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.11.2021 у справі №905/1680/20 та Верховний Суд в постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 вказали, що як положення ПК України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг із Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.
При цьому законодавство не обмежує можливості подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом із Державного земельного кадастру. Належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка із Державного земельного кадастру, витяг із Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98-103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі.
З матеріалів справи слідує, що Департаментом земельних відносин Харківської міської ради було здійснено розрахунок суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території міста Харкова з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 площею 1919 м2 по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 у розмірі 704453,09 грн. та з 01.01.2021 по 30.04.2021 у розмірі 256164,76 грн. 
Матеріали справи свідчать, що розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 Харківська міська рада здійснила на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харкові (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) від 27.09.2021 №2359/116-21, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області.
Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.09.2021 № 2359/116-21, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, зокрема, убачається наступне: 1) категорія земель: землі житлової та громадської забудови; 2) площа земельної ділянки: 1919 кв.м.; 3) середня (базова) вартість 639,78 грн/кв.м.; 4) номер економіко-планувальної зони 6647; 5) коефіцієнт Км2 - 1,82; 5) сукупний коефіцієнт Км3 - 1,50; 6) коефіцієнт Кф - 3,00; 7) коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки К(і) - 1,000; 8) нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 10055200 грн. 
Згідно з пунктом 289.2. статті 289 ПK України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель i земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Згідно із пунктом 289.3. статті 289 ПK України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, i власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 2020 рік - 1,0, 2021 рік - 1,1. Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.
Розрахунок розміру безпідставно збережених відповідачем коштів у вигляді орендної плати здійснювався на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затверджене рішенням 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2008 №41/08 (зі змінами) (далі Положення № 41/08), яке розроблено з метою створення єдиних організаційно-правових та економічних засад визначення та справляння орендної плати за земельні ділянки, орендодавцями яких згідно із земельним законодавством виступає Харківська міська рада.
Згідно пункту 2.4. Положення №41/08 річна орендна плата (О) за земельну ділянку розраховується за формулою: О=Ц*Б*К1*К2, де: Ц - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, грн.; Б - єдина для м. Харкова базова ставка орендної плати (частка одиниці); К1 - коефіцієнт, який враховує наявність складних інженерно-геологічних умов земельної ділянки, визначається згідно з додатком до цього Положення; К2 - коефіцієнт, який враховує розмір земельної ділянки, визначається згідно з додатком до цього Положення.
Відповідно до п. 2.5. Положення №41/08 (в редакції до 31.12.2021), розмір базової ставки орендної плати встановлено на рівні 8% від нормативної грошової оцінки. 
Додатком до Положення №41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що у випадку перевищення 50 кв.м. площі земельної ділянки, застосовується коефіцієнт із значенням 1. 
Пунктом 2.4 Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (K2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).
Водночас слід зазначити, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (висновки щодо застосування положень глави 83 ЦК України та статті 1212 ЦК України викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.12.2021 у справі №911/1101/21, від 06.06.2022 у справі №903/142/21). 
Отже, основна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або звертає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок меж збільшенням майна в однієї особи i відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, від 04.05.2022 у справі №903/359/21, від 05.10.2022 у справі №904/4046/20).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18). 
Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.
Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі".
Наслідки припинення або розірвання договору оренди землі визначено статтею 34 Закону України "Про оренду землі", за умовами якої у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.
Пунктом 20 договору передбачено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом п`яти робочих днів після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.
Згідно пункту 21 додаткової угоди до договору від 26.07.2016 передбачені умови повернення земельної ділянки, а саме: після припинення дії договору орендар за актом приймання-передачі повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Таким чином, положеннями укладеного між сторонами договору встановлено обов`язок орендаря повернути земельну ділянку у спосіб підписання акту приймання-передачі (повернення). Акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки свідчить про фіксацію факту повернення земельної ділянки орендарем орендодавцю.
Разом з тим, з урахуванням встановлених Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 обставин до 28.04.2021 земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) загальною площею 0,1919 га по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харків перебувала в користуванні ТОВ "Приз" на підставі договору оренди землі від 14.11.2011. Припинення дії зазначеного договору оренди зареєстровано у відповідних державних реєстрах. При цьому після 28.04.2021 ТОВ "Приз" продовжував користуватись зазначеною земельною ділянкою без відповідного оформлення такого користування. 
Наведене вище також підтверджується інформаційною довідкою №457768881 від 22.12.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" статтею 1 передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.
За статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, положення статті 1212 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин в частині визначеного позивачем періоду розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати з 01.01.2020 до 28.04.2021, оскільки Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 встановлено, що до 28.04.2021 земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) загальною площею 0,1919 га по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харків перебувала в користуванні ТОВ "Приз" саме на підставі договору оренди землі від 14.11.2011. Після 28.04.2021 ТОВ "Приз" продовжував користуватись зазначеною земельною ділянкою без відповідного оформлення такого користування.
Відтак, твердження позивача, що у період з 01.01.2020 по 30.04.2021 відповідач використовував земельну ділянку під належним йому нерухомим майном за відсутності відповідного договору оренди з Харківською міською радою суперечать встановленим Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 обставинам, які не можуть ставитися ані судом, ані позивачем під час розгляду даної справи під сумнів. Зазначене судове рішення в силу положень частини 1 статті 284 ГПК України набрало законної сили та враховується судом при розгляді справи в силу частини 4 статті 75 ГПК України. 
Суд зазначає, що предметом позову вважається певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини.
Згідно з частиною 1 статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої вищезгаданої статті позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. 
З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Разом з тим, суд не має права самостійно змінювати предмет і підстави позову, адже це могло б свідчити про порушення принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін і диспозитивності (висновок викладений Верховний Судом у постанові від 02.02.2023 у справі №922/2507/18).
Відтак, надаючи оцінку предмету та підставам позову, суд повинен здійснювати правильну правову кваліфікацію таких правовідносин та застосовувати для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, а не змінювати підстави позову (висновки викладені у постанові Верховного Суду 07.11.2023 у справі № 910/2376/22).
Звертаючись до суду з позовом позивачем не було визначено в якості підстав позову обставини невиконання або неналежного виконання відповідачем умов договору оренди землі від 14.11.2011 за період з 01.01.2020 по 28.04.2021 та під час здійснення розрахунку заявлених до стягнення сум за вказаний період не було враховано його умови щодо визначення порядку та розміру плати за користування земельною ділянкою, не здійснено відповідний розрахунок у відповідності до умов цього договору.
При цьому, суд позбавлений можливості змінити в даному випадку позовні вимоги щодо стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати відповідно до статті 1212 ЦК України та здійснити власний перерахунок таких сум за період з 01.01.2020 по 28.04.2021 на підставі умов договору оренди землі, оскільки такий договір не був визначений позивачем в якості підстав позову.
Враховуючи договірний характер правовідносин між сторонами у період з 01.01.2020 до 28.04.2021, оскільки Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 встановлено, що до 28.04.2021 земельна ділянка (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) загальною площею 0,1919 га по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харків перебувала в користуванні ТОВ "Приз" саме на підставі договору оренди землі від 14.11.2011, суд констатує, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту права відповідно до статей 1212-1214 ЦК України. Вказане призвело до заявлення позивачем вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер 6310136600:08:003:0006 площею 0,1919 га по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харків у період з 01.01.2020 до 28.04.2021, які задоволенню не підлягають. 
Суд зазначає, що обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є підставою для відмови в позові у відповідній частині незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).
Водночас матеріали справи свідчать та Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 встановлено, що після 28.04.2021 ТОВ "Приз" продовжував користуватись зазначеною земельною ділянкою без відповідного оформлення такого користування. 
З розрахунку безпідставно збережених коштів за використання земельної з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 площею 1919 м2 по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові за період з 01.01.2021 по 30.04.2021 слідує наступне: 1) нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнтів індексації - 10055200,00 грн.; 2) ставка річної орендної плати - 8,00%; 3) коефіцієнт складних інженерно-геологічних умов - 1; 4) коефіцієнт розміру земельної ділянки - 1; 5) розмір безпідставно збережених коштів за місяць - 67034,67 грн.; 6) розмір безпідставно збережених коштів за рік - 804416,00 грн.; 7) розмір безпідставно збережених коштів за 4 місяці - 268138,68 грн. 
Перевіривши розрахунок з урахуванням встановлених Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.04.2024 у справі №922/1042/23 обставин, які враховуються судом з огляду на положення частини 4 статті 75 ГПК України, суд зазначає, що розрахунок є обґрунтованим та правомірним за період 29.04.2021 по 30.04.2021 у розмірі 4269,40 грн. 
При цьому суд відхиляє заперечення відповідача щодо здійсненого розрахунку, оскільки розрахунок за період 29.04.2021 по 30.04.2021 у розмірі 4269,40 грн. є обґрунтованим та правомірним, здійсненим з урахуванням наявних в матеріалах справи та поданих в обґрунтування позовних вимог відомостей, а також положень законодавства, узгоджується з Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладенні договорів оренди землі в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради №41/08 від 27.02.2008 (із змінами).
Окрім того, посилання відповідача на необхідність дослідження всіх витягів з нормативно технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за попередні роки є таким, що не ґрунтується на правових висновках, викладених у постановах Верховного Суду.
Згідно з висновками Верховного Суду у постанові від 29.05.2020 у справі №922/2843/19, чинне земельне законодавство, в тому числі стаття 20 Закону України "Про оцінку земель", не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі; витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула. Отже, технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель", є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.
Згідно із частиною 4 статті 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Згідно статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років.
Частиною 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Згідно з положеннями частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель", Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.
Як слідує з матеріалів справи, розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 Харківська міська рада здійснила на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Героїв Праці, 2 у м. Харкові (кадастровий номер 6310136600:08:003:0006) від 27.09.2021 №2359/116-21, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області.
Окрім того, суд приймає до уваги, що згідно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.09.2021 №2359/116-21 цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 є 1.11.6 
Листом Держкомзему України від 24.04.1998 №14-1-7/1205 затверджено Український класифікатор цільового використання землі (УКЦВЗ). Відповідно до вказаного класифікатора код 1.11.6. відповідає цільовому призначенню – Іншої комерційної діяльності.
Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (КВЦПЗ).
Відповідно до пункту 1.2 вказаної КВЦПЗ код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.
КВЦПЗ застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.
Згідно з статтею 20 ЗК України передбачено, що при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.
Згідно з пунктом 117 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 встановлено, що відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до Державного земельного кадастру в разі внесення змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього порядку відкрито Поземельну книгу.
Частиною 2 статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр встановлено, що відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.
Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів. 
Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 року за №1011/18306 (додаток 1).
Додатком 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (пункт 5 розділу ІІ) визначено коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф) У п. 2 примітків до даного додатку зазначено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 3,0.
Матеріали справи свідчать, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.09.2021 №2359/116-21 є належним та допустимим доказом для здійснення розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати з урахуванням встановлених судом обставин справи та інших поданих в обґрунтування відповідного розрахунку доказів у їх сукупності. 
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Вказані вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункту 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).
Отже, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав відповідь на істотні та вагомі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
При цьому судом надано оцінку щодо належності, допустимості, достовірності доказів, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а тому оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приз" (61168, м. Харків, вул. Нескорених, буд. 2, код ЄДРПОУ 22704434) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, буд. 7, код ЄДРПОУ 04059243) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 4269,40 грн. за використання земельної ділянки по вул. Нескорених, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310136600:08:003:0006 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 64,04 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 

В іншій частині позову – відмовити. 

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "06" лютого 2026 р. 

Суддя		Г.І. Сальнікова