Справа №760/21868/25
Провадження №2-а/760/322/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» січня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Тесленко І.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:
у серпні 2025 року ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Василенко Н. В., звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі. 
Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач, ОСОБА_3 , є власником транспортного засобу марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що вбачається з доданої до цієї позовної заяви копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , оригінал якого знаходиться у позивача. На початку липня 2025 року позивач, через свій мобільний додаток «ДІЯ» дізналась про винесення стосовно неї постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. З метою захисту прав позивача, а також з метою підготовки позовної заяви до суду, адвокат Василенко Н.В. звернулася з адвокатським запитом від 11.07.2025 № 53 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. На адвокатський запит, ДПП НПУ надав відповідь від 17.07.2025 № 16526-2025, з якої вбачається, що згідно з даними системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанови від 23.05.2025 серії 5АВ № 10593730, від 24.05.2025 серії 5АВ № 10603795, від 04.06.2025 серії 5АВ № 10735867. Копії адвокатського запиту та відповіді на нього були додані до цієї позовної заяви, їх оригінали знаходяться у сторін. Також з тексту вказаної відповіді, яка надійшла представнику позивача на електронну пошту, вбачається, що через відсутність можливості забезпечити захист персональних даних під час передавання засобами електронного зв`язку на електронну пошту, відповідь на звернення з копіями запитуваних постанов були направлені представнику засобами поштового зв`язку. Так, копії постанов представник позивача отримала через тривалий час тільки 29.07.2025, оскільки вони були відправлені простим поштовим відправленням, що підтверджується доданою до цієї позовної заяви копією конверту, оригінал якого знаходиться у позивача. Не погоджуючись з винесеними постановами, позивач зазначає, що виходячи з положень КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, при цьому обов`язок доказування правомірності рішення покладається на суб`єкта владних повноважень. Позивач звертає увагу суду на те, що нею не вчинялись вищезазначені адміністративні правопорушення, оскільки в момент їх вчинення, вона не перебувала за кермом та не користувалася своїм транспортним засобом марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаним транспортним засобом на момент вчинення адміністративних правопорушень, а саме: у період з 22.05.2025 по 27.05.2025 керував та користувався ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в даний період їздив у особистих справах до с. Шаян та м. Мукачево, Закарпатської обл. Вищевикладене підтверджується особистою заявою ОСОБА_2 від 12.07.2025, копія якої була додана до цієї позовної заяви, а оригінал знаходиться у позивача. Таким чином, ОСОБА_3 не є особою, яка вчинила вищевказані адміністративні правопорушення. Відповідно, вона не може нести відповідальність за дії іншої особи, яка фактично керувала транспортним засобом. З огляду на все вищевикладене, позивач була змушена звернутися до суду із цим позовом для захисту своїх прав. Вказала, що позивач хоч і є власником транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак у період фіксації адміністративних правопорушень вона не перебувала за кермом та не користувалася цим автомобілем. Вказаним транспортним засобом у зазначений час керував інший громадянин - ОСОБА_2 , що підтверджується його письмовою заявою. Таким чином, позивач не є особою, яка вчинила адміністративні правопорушення, тому не може нести адміністративну відповідальність за дії іншої особи. З врахуванням наведеного просила визнати протиправною та скасувати постанову від 23.05.2025 серії 5АВ № 10593730, винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Сосонною Наталією Володимирівною, про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 (триста сорок) грн., визнати протиправною та скасувати постанову від 24.05.2025 серії 5АВ № 10603795, винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Єсепчук Анастасією Анатоліївною, про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 (триста сорок) грн., та визнати протиправною та скасувати постанову від 04.06.2025 серії 5АВ № 10735867, винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Безверхою Катериною Віталіївною, про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 (триста сорок) грн., стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за рахунок державних асигнувань.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2025 року справу передано до провадження судді Тесленко І.О.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Інших процесуальних дій не вчинялось.
04 вересня 2025 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним. Твердження, що викладені у позовній заяві вважають хибними, а вимоги безпідставними, необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Щодо дотримання процесуальних строків. Відповідно до ч. 5 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвала про відкриття провадження по справі № 760/21868/25 від 22.08.2025 року, постановлена Солом`янським районним судом м. Києва. Відтак, із врахуванням ч. 5 ст. 162 КАС України, 15-денний термін на подання відзиву, а отже заперечення на позовну заяву подається у визначений судом строк. Так, відповідно до змісту оскаржуваної Постанови, 24.05.2025 о 15 год 54 хв, за адресою: М06 Київ-Чоп 780+785, було зафіксовано в автоматичному режимі, за допомогою технічного засобу Каскад 078-1120, транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 , що рухався зі швидкістю 82 км/год, перевищуючи встановлення обмеження швидкості руху на 32 км/год, порушуючи при цьому п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та скоївши тим самим правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постанову серії 5АВ № 10603795 від 24.05.2025 виніс інспектор Департаменту патрульної поліції Єсепчук Анастасія Анатоліївна, на підставі інформаційних файлів, та даних до них за результатами автоматичної фіксації події з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 078-1120, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад 078-1120 має сертифікат відповідності. Інформація про розміщення приладів контролю публікується на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції. В місця розміщення приладів контролю встановлюються відповідні інформаційно-вказівні дорожні знаки. Так, відповідно до офіційного веб-сайту, за посиланням http://patrol.police.gov.ua/automatic_fixation/informatsiya-pro-vstanovleni-kaf/ на М06 Київ-Чоп 780+785, здійснюється автоматична фіксація перевищення встановлених обмежень швидкості руху приладом Каскад 078-1120. Доступ до інформації про автоматичну фіксацію є безоплатним в мережі Інтернет. А результатом такої фіксації, в даному випадку автомобіля Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 . Відтак, сукупність належних, достатніх і допустимих доказів, підтверджує доведеність вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 . Згідно до змісту оскаржуваної Постанови, 23.05.2025 о 22 год 33 хв, за адресою: М06 Київ-Чоп 371+971, було зафіксовано в автоматичному режимі, за допомогою технічного засобу Каскад 125-1120, транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 , що рухався зі швидкістю 90 км/год, перевищуючи встановлення обмеження швидкості руху на 40 км/год, порушуючи при цьому п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та скоївши тим самим правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постанову серії 5АВ № 10593730 від 23.05.2025 виніс інспектор Департаменту патрульної поліції Соснна Наталія Володимирівна, на підставі інформаційних файлів, та даних до них за результатами автоматичної фіксації події з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 125-1120, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад 125-1120 має сертифікат відповідності. Інформація про розміщення приладів контролю публікується на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції. В місця розміщення приладів контролю встановлюються відповідні інформаційно-вказівні дорожні знаки. Так, відповідно до офіційного веб-сайту, за посиланням http://patrol.police.gov.ua/automatic_fixation/informatsiya-pro-vstanovleni-kaf/ на М06 Київ-Чоп 371+971, здійснюється автоматична фіксація перевищення встановлених обмежень швидкості руху приладом Каскад 125-1120. Доступ до інформації про автоматичну фіксацію є безоплатним в мережі Інтернет. А результатом такої фіксації, в даному випадку автомобіля Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 . Відтак, сукупність належних, достатніх і допустимих доказів, підтверджує доведеність вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до змісту оскаржуваної Постанови 24.05.2025 о 14 год 30 хв, за адресою: Н-13 Львів-Самбір-Ужгород 226+887, було зафіксовано в автоматичному режимі, за допомогою технічного засобу Каскад EXPERT-FS, E75053487 транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 , що рухався зі швидкістю 77 км/год, перевищуючи встановлення обмеження швидкості руху на 27 км/год, порушуючи при цьому п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та скоївши тим самим правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постанову серії 5АВ № 10735867 від 04.06.2025 виніс інспектор Департаменту патрульної поліції Безверха Катерина Віталіївна, на підставі інформаційних файлів, та даних до них за результатами автоматичної фіксації події з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - Система). Правопорушення було зафіксоване технічним засобом EXPERT-FS, E75053487, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад EXPERT-FS, E75053487 має сертифікат відповідності. Інформація про розміщення приладів контролю публікується на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції. В місця розміщення приладів контролю встановлюються відповідні інформаційно-вказівні дорожні знаки. Так, відповідно до офіційного веб-сайту, за посиланням http://patrol.police.gov.ua/automatic_fixation/informatsiya-pro-vstanovleni-kaf/ на Н-13 Львів-Самбір-Ужгород 226+887, здійснюється автоматична фіксація перевищення встановлених обмежень швидкості руху приладом EXPERT-FS, E75053487. Доступ до інформації про автоматичну фіксацію є безоплатним в мережі Інтернет. А результатом такої фіксації, в даному випадку автомобіля Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 . Відтак, сукупність належних, достатніх і допустимих доказів, підтверджує доведеність вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 . Щодо обґрунтування нормативно-правової бази. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Згідно зі ст. 6, ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху. Разом з тим п. 1.1 ПДР відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 ПДР. Разом з тим, п. 1.9 ПДР, зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством. Розділом 12 ПДР, а саме п. 12.1 ПДР визначено, що водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен враховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, який перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Пунктом 12.9 (б) ПДР, визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про правопорушення ПДР передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, Законом України «Про Національну поліцію», а саме ст. 40, визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку з метою забезпечення дотримання ПДР. Що стосується притягнення до відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі. Статтею 14-2 КУпАП закріплено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Крім того, ч. 7 ст. 258 КУпАП визначено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі встановлюються статтями 279-1 - 279-4 КУпАП та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» затвердженою наказом № 13 Міністерства внутрішніх справ України від 13 січня 2020 року (далі - Інструкція). Згідно зі ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 14-2 цього Кодексу. За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису)відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних». Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до Інструкції, при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Форму постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, наведено в додатку 1 до цієї Інструкції. Відтак, у разі наявності доказів учинення адміністративного правопорушення у розумінні ст. 251 КУпАП, відсутності в матеріалах автоматичної фіксації даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням цифрового підпису. Щодо звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності. Згідно з статтею 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Відповідно до наказу № 13 від 13.01.2020 МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.» Розділ 3 п. 1 ч. 2 відповідальна особа або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, зареєстрований за її межами, звільняється від відповідальності за адміністративне правопорушення, якщо протягом 20 календарних днів із дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання адміністративною постановою законної сили: 2) особа, яка керувала транспортним засобом на момент учинення зафіксованого адміністративного правопорушення, звернулася особисто до уповноваженого органу (підрозділу) Національної поліції України, уповноважений поліцейський якого виніс адміністративну постанову, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Уповноважений поліцейський у порядку, визначеному пунктом 4 розділу IV цієї Інструкції, вносить зміни до відповідної адміністративної постанови. Згідно розділу 4 Порядок розгляду заяви особи, яка допустила адміністративне правопорушення Наказу № 13 від 13.01.2020 визначено: 1. Заява особи, яка фактично керувала транспортним засобом на момент учинення адміністративного правопорушення (далі - заява), приймається посадовою особою уповноваженого органу (підрозділу) Національної поліції за умови ідентифікації заявника та незалежно від реєстрації його місця проживання/перебування відповідно до вимог Порядку. Ідентифікація заявника під час подання ним заяви в письмовій формі особисто здійснюється посадовою особою уповноваженого органу (підрозділу) Національної поліції України шляхом перевірки документа, що посвідчує цю особу. Ідентифікація заявника під час подання ним заяви через офіційний вебсайт МВС (онлайн-сервіс «Електронний кабінет водія») здійснюється за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Документами, що посвідчують особу під час подання нею заяви в письмовій формі особисто, є документи, визначені статтею 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», паспортний документ іноземця або інший документ, що посвідчує його особу. До заяви в обов`язковому порядку заявник додає документ (квитанцію) про сплату ним штрафу в установлений законодавством строк та в розмірі, визначеному відповідною адміністративною постановою. Заява, подана особисто до уповноваженого органу (підрозділу) Національної поліції України в установлений частиною першою статті 279-3 КУпАП строк, реєструється в цьому органі (підрозділі) в день її подання. Датою подання заяви через офіційний веб-сайт МВС є дата заповнення її електронної форми та накладення заявником кваліфікованого електронного підпису. Розгляд заяви уповноваженим поліцейським здійснюється не пізніше десяти робочих днів із дня її реєстрації. Під час розгляду заяви уповноважений поліцейський перевіряє відповідність її змісту вимогам пункту 7 Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого органу (підрозділу) Національної поліції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833, а також повноту та своєчасність сплати заявником штрафу, визначеного відповідною адміністративною постановою. У разі відповідності заяви встановленим вимогам та підтвердження сплати заявником штрафу, визначеного відповідною адміністративною постановою, уповноважений поліцейський з використанням засобів Системи вносить до цієї постанови зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент учинення адміністративного правопорушення. Унесені уповноваженим поліцейським зміни до адміністративної постанови автоматично вносяться засобами Системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Якщо під час розгляду заяви особи, яка допустила адміністративне правопорушення, уповноважений поліцейський виявляє інше правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, учинене цією особою, він діє відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.6. Посадова особа уповноваженого органу (підрозділу) Національної поліції України відмовляє заявнику в розгляді заяви, якщо вона подана особою, яку неможливо ідентифікувати або яка зазначила в заяві неповну чи недостовірну інформацію, не надано документ (квитанції) про сплату заявником штрафу, а також у разі подання заяви після 20 календарних днів із дня набрання адміністративною постановою законної сили. Про прийняте рішення щодо відмови в розгляді заяви особа, яка допустила адміністративне правопорушення, письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів із дня реєстрації цієї заяви. Отже, ОСОБА_3 , належним чином не подавала ніяких заяв. В тексті позовної заяви, Позивач посилається на те, що вона не керувала даним транспортним засобом та що дала в користування своє авто ОСОБА_2 . Однак, доводи Позивача є необґрунтованими та недоцільними для застосування в сфері фіксації порушень Правил дорожнього руху в автоматичному режимі. ОСОБА_3 - станом на 24.05.2025, 23.05.2025, 24.05.2025 саме коли були винесені адміністративні постанови та скоєні правопорушення є власником транспортного засобом Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується доданим до позовної заяви свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 . Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VIII від 14 липня 2015 року було доповнено КУпАП статтями щодо порядку притягнення осіб до адміністративної відповідальності за правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі, а також внесені зміни до інших профільних законів. Відповідними змінами КУпАП доповнено статтею 14-2, якою впроваджено поняття відповідальної особи на яку покладено відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі. В примітці до статті 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі. Загальним суб`єктом адміністративного проступку (правопорушення) вважається осудна особа, яка досягла шістнадцятирічного віку. Спеціальним суб`єктом є особа, яка може бути визнана суб`єктом конкретного адміністративного правопорушення, а відтак притягнута до адміністративної відповідальності за наявності у неї, крім ознак загального суб`єкта, певних додаткових ознак. Такими додатковими ознаками, зокрема, можуть бути: громадянство; вік; наявність статусу посадової особи або конкретна займана посада; стан здоров`я або фізіологічний стан особи; родинні зв`язки; професія; рід або сфера професійної діяльності; факт наділення певними правами, обов`язками або факт позбавлення суб`єктивного права чи його відсутності; факт попереднього притягнення особи до адміністративної відповідальності; спеціальний правовий статус, деякі інші ознаки. Суб`єктами адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), виступають юридичні та фізичні особи, за якими зареєстровано транспортний засіб. Такими особами можуть бути власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах. До останніх, зокрема, належать володарі транспортних засобів, тимчасово ввезених на митну територію України для власного користування більш як на два місяці. Отже, суб`єктом правопорушення даної категорії справ можуть бути: - належний користувач транспортного засобу; - фізична особа за якою зареєстровано транспортний засіб; - керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб; - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи; - особа, яка ввезла транспортний засіб на іноземній реєстрації на територію України. Діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, статтею 1187 Цивільного Кодексу України віднесено до джерела підвищеної небезпеки. Ця небезпека полягає у самій суті використання транспортного засобу. Людина не може до кінця контролювати механізми під час їх експлуатації. Це пов`язано з рядом об`єктивних факторів, які потрібно відрізняти від внутрішнього ставлення людини до безпеки чи до ризику, оскільки ці категорії є оціночними, а у даному випадку мова йде саме про об`єктивно обумовлену можливість настання негативних наслідків від здійснення цього виду діяльності. Тому навіть лише факт володіння транспортним засобом породжує певні права та обов`язки осіб, за якими зареєстрований транспортний засіб. Наявність зазначених додаткових ознак, характерних для фізичної або юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, вимагає віднесення їх до спеціальних суб`єктів адміністративного правопорушення. Порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, як і інші правопорушення, характеризуються певним ступенем суспільної небезпеки, яка є категорією об`єктивною й існує незалежно від її оцінки кимось. Саме рівень суспільної небезпеки служить тією головною ознакою, за якою класифікуються певні протиправні діяння та визначається їхня приналежність до кримінальних, адміністративних, дисциплінарних чи інших правопорушень, а також встановлюється міра відповідальності за їх вчинення. Гарантування функціонування врегульованих правом суспільних відносин покладається на державу. У цьому й полягає її правоохоронна функція. Таким чином, внесені зміни дозволили розширити поняття суб`єкта правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, не обмежуючись власниками (співвласниками) транспортних засобів. Також Законом України № 596-VIII від 14 липня 2015 року КУпАП доповнено статтями 279-1-279-4, в яких приписано особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі тощо. Більше того, стаття 279-3 КУпАП регламентує можливість звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. Однією з підстав звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є встановлення належного користувача транспортного засобу. Відтак, застосування засобів автоматичної фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є правомірним та таким, що не порушує прав і основоположних свобод людини з огляду на наступне: 1) порядок притягнення до такої відповідальності визначений законодавчо, а саме - Законом України від 14.07.2015 № 596-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»; 2) введені обмеження переслідують легітимну мету держави, яка полягає у забезпеченні однієї з найважливіших форм громадської безпеки - безпеки дорожнього руху. ЇЇ змістом є запобігання або усунення шкідливих для життя та здоров`я людини, власності наслідків, що можуть бути заподіяні використанням транспорту; 3) необхідність убезпечення суспільства від шкідливих наслідків, що виникають унаслідок експлуатації транспортних засобів, зумовлена Конституцією України, зокрема положеннями статті 3, згідно з якою «людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю». Захист закріплених життєво важливих інтересів, а також задоволення потреб на безпечне переміщення учасників дорожнього руху реалізується правотворчою і правозастосовною діяльністю уповноважених державних органів. Задля забезпечення дотримання установлених правил руху транспорту та пішоходів державою використовуються певні методи, одним із яких є накладення адміністративних стягнень за вчинені правопорушення, у тому числі такі, що зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічних засобів. Лише за ці правопорушення до адміністративної відповідальності притягується фізична або юридична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. В усіх інших випадках стягнення накладається безпосередньо на ту особу, що керувала транспортним засобом у момент учинення правопорушення; 4) особа, яка притягається до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, виявлене в автоматичному режимі, має можливість звернутися до підрозділу Національної поліції в порядку, визначеному статтею 279 КУпАП, для звільнення від адміністративної відповідальності у разі, якщо транспортний засіб вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать його транспортному засобу, а також якщо особа, котра фактично керувала транспортним засобом на момент учинення вказаного проступку, звернеться з відповідною заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, законодавством передбачено можливість оскарження накладеного стягнення як в адміністративному порядку - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), так і в судовому - в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України із забезпеченням гарантій, закріплених у статтях 6 і 7 Конвенції. Щодо посилання позивача про надання керування ОСОБА_2 , нічим не підтверджено та не обґрунтовано. З врахуванням наведеного просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
19 вересня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована наступним. Щодо твердження відповідача про обов`язок подати заяву за ст. 279-3 КУпАП. Позивач вважає, що відповідач неправомірно ототожнює можливість звернення зі спеціальною заявою протягом 20 днів календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили (ч. 1 ст. 279-3 КУпАП) із обов`язком, невиконання якого автоматично виключає право на судовий захист. Норма ст. 279-3 КУпАП встановлює право особи бути звільненою від адміністративної відповідальності за умови надання певних документів або заяви іншої особи. Проте відсутність такої заяви не позбавляє особу можливості скористатися своїм конституційним правом на судовий захист. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає громадянам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У цьому відношенні не може бути будь-яких винятків щодо здійснення громадянами України конституційного права безпосередньо звертатися до суду зі скаргами на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Тобто, у даному випадку КупАП передбачає 2 способи захисту для особи: адміністративний (подати скаргу у вищий орган НПУ) і судовий (позов до суду). Таким чином, подання заяви у порядку ст. 279-3 КУпАП є альтернативним адміністративним способом звільнення від відповідальності, проте не замінює і не усуває судовий порядок оскарження постанови, передбачений ст. 288 КУпАП. Щодо твердження про те, що сплата штрафу означає визнання вини. Посилання відповідача на факт сплати штрафів як доказ вини є помилковим. Частиною першою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно з приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 22.07.2019 у справі № 757/2757/16-а, чітко вказує, що підпис на постанові і сплата штрафу не є доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки такий висновок буде суперечити положенням статті 77 КАС України щодо обов`язку саме відповідача доводити правомірність свого рішення. У даній справі добровільна сплата штрафів була зумовлена прагненням позивача уникнути нарахування подвійного розміру штрафу чи примусового стягнення, і не означає безумовного визнання вини. Таким чином, аргумент відповідача про неможливість оскарження постанов після сплати штрафів суперечить усталеній судовій практиці та принципу презумпції невинуватості. Щодо твердження відповідача про відповідальність власника за частиною першою статті 14-2 КУпАП. Дійсно, ч. 1 ст. 14-2 КУпАП встановлює, що відповідальність за порушення, зафіксовані в автоматичному режимі, несе відповідальна особа, за якою зареєстрований транспортний засіб. Однак ч. 3 цієї ж статті прямо передбачає випадки звільнення від відповідальності, зокрема, коли буде доведено, що фактично керувала інша особа. У цій справі позивач надала заяву ОСОБА_2 , який письмово підтвердив, що саме він користувався транспортним засобом у період вчинення правопорушень і сплатив штрафи. Таким чином, матеріали справи містять належні докази, які спростовують презумпцію відповідальності власника. Водночас, відповідач не надає жодного доказу, який би свідчив про вчинення адміністративних правопорушень саме позивачем. Важливо також враховувати конституційний принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності (ч. 2 ст. 61 Конституції України). Автоматичне покладення відповідальності на власника, без встановлення його вини, суперечить цьому принципу. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 02.09.2025 № 130160396 наголосив, що при законодавчому в нормуванні відносин щодо притягнення особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності обов`язково має бути дотриманий конституційний принцип індивідуалізації юридичної відповідальності. Законодавець зобов`язаний забезпечити можливість встановлення особи фактичного порушника, врахування обставин діяння, форми вини та особистих характеристик. Таким чином, навіть за наявності положень ч. 1 ст. 14-2 КУпАП суд не може абстрагуватися від прямих вимог Конституції України та позиції Конституційного Суду щодо індивідуалізації юридичної відповідальності. Автоматичне покладення відповідальності лише на підставі факту реєстрації транспортного засобу є неконституційним, якщо доведено, що фактичним порушником є інша особа. Усі аргументи, наведені Департаментом патрульної поліції Національної поліції України у відзиві на позовну заяву, не відповідають вимогам Конституції України, КУпАП та КАС України, а також суперечать усталеній судовій практиці Верховного Суду. Позивач не була особою, яка фактично вчинила адміністративні правопорушення, що безпосередньо підтверджується заявою ОСОБА_2 . Відповідальність за дії іншої особи не може бути покладена на власника транспортного засобу лише через формальний факт реєстрації авто на нього. Крім того, відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення адміністративних правопорушень саме позивачем. У матеріалах справи відсутній будь-який доказ існування причинно-наслідкового зв`язку між особою позивача та подіями правопорушень. Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а наведені твердження Департаменту патрульної поліції у відзиві не заслуговують на увагу суду, оскільки не спростовують вимог позивача.
22 вересня 2025 року до суду надійшли пояснення ОСОБА_2 у яких він вказує наступне. У зв`язку з розглядом в суді справи № 760/21868/25 у якій, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 бере участь як третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору вважає за потрібне надати додаткові пояснення щодо суті справи. Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_3 був у його користуванні з моменту реєстрації в м. Київ 07.03.2025 року. Разом з тим, авто не використовувалося за призначення та стояло на стоянці, а у середині травня 2025 року виникла необхідність поїздки в Закарпатську область і дане авто було використано. Відповідно на його прохання ОСОБА_3 мала оформити довіреного користувача по даному авто на його ім`я, однак у зв`язку зі збоями в роботі додатку Дія це не було зроблено вчасно і в поїздку останній вирушив без внесення таких даних. Відповідно підтверджує що у період з 22.05.2025 р. по 27.05.2025 р. був за кермом та користувався автомобілем марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Порушення ПДР, що були зафіксовані в автоматичному режимі, відповідно до постанов (серія 5АВ №10593730 від 23.05.2025 р., серія 5АВ №10603795 від 24.05.2025 р., серія 5АВ №10735867 від 04.06.2025 р.) були здійснені ним під час керування даним транспортним засобом та були ним оплачені у встановлені законом терміни.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_3 є власником транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 19 - 20).
Відповідно до Постанови серії 5АВ № 10603795 від 24.05.2025 винесеної інспектором Департаменту патрульної поліції Єсепчук А. А., 24.05.2025 о 15 год 54 хв, за адресою: М06 Київ-Чоп 780+785, було зафіксовано в автоматичному режимі, за допомогою технічного засобу Каскад 078-1120, транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 , що рухався зі швидкістю 82 км/год, перевищуючи встановлення обмеження швидкості руху на 32 км/год, порушуючи при цьому п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та скоївши тим самим правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 21).
Згідно до Постанови серії 5АВ № 10593730 від 23.05.2025, винесеної інспектором Департаменту патрульної поліції Сосонна Н. В., 23.05.2025 о 22 год 33 хв, за адресою: М06 Київ-Чоп 371+971, було зафіксовано в автоматичному режимі, за допомогою технічного засобу Каскад 125-1120, транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 , що рухався зі швидкістю 90 км/год, перевищуючи встановлення обмеження швидкості руху на 40 км/год, порушуючи при цьому п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та скоївши тим самим правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 22).
Відповідно до Постанови серії 5АВ № 10735867 від 04.06.2025, винесеної інспектором Департаменту патрульної поліції Безверха К. В., 24.05.2025 о 14 год 30 хв, за адресою: Н-13 Львів-Самбір-Ужгород 226+887, було зафіксовано в автоматичному режимі, за допомогою технічного засобу Каскад EXPERT-FS, E75053487 транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200 номерний знак НОМЕР_1 , що рухався зі швидкістю 77 км/год, перевищуючи встановлення обмеження швидкості руху на 27 км/год, порушуючи при цьому п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та скоївши тим самим правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 23).
Судом також досліджено адвокатський запит від 11.07.2025 року (а.с. 25 - 26) та лист Департаменту патрульної поліції (а.с. 24).
Крім того, представником позивача також долучено копію заяви ОСОБА_2 від 12.07.2025 року адресовану Київському окружному адміністративному суду (а.с. 20).
Суд зважає на те, що вказана заява надана у копії та адресована Київському окружному адміністративному суду.
При цьому, будь - яких доказів подання відповідних заяв позивачем та / або ОСОБА_2 . Департаменту патрульної поліції надано позивачем не було.
Відповідно до ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279 - 3 цього Кодексу. Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Згідно до ст. 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі: абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс; абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Таким чином, вищезазначеними нормами врегульовано порядок дій особи задля звільнення її від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадку якщо транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; а також особи яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення; також встановлені строки вчинення відповідних дій у випадку.
Відповідно до п. 1 Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року №833 , цей Порядок визначає процедуру звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - правопорушення), до уповноваженого підрозділу Національної поліції.
Згідно до п.2. вказаного Порядку, особа, яка фактично керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення (далі - заявник), протягом 20 календарних днів з дня вчинення правопорушення або з дня набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, законної сили може звернутися особисто до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції із заявою про визнання зазначеного факту правопорушення та надання згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності (далі - заява), а також надати при цьому документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Таким чином, вказаним положенням встановлено порядок та строки звернення відповідної особи, яка вчинила адміністративне правопорушення до органів Національної поліції України із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення. 
При цьому, встановлений двадцятиденний термін обраховується з дня вчинення правопорушення або з дня набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, законної сили.
Однак, матеріали справи не містять у собі будь - яких доказів вчинення відповідних дій у встановлені строки позивачем та / або ОСОБА_2 .
Суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З матеріалів справи вбачається що а ні позивач, а ні вказана ним особа, яка за позицією сторони позивача керувала транспортним засобом в момент вчинення адміністративного правопорушення, до Департаменту у порядку, встановленому чинним законодавством України, не звертались.
В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як встановлено статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Отже, як водій при керуванні автомобілем, так і особа яка є власником транспортного засобу, зобов`язані дотримуватись вимог ПДР та інших положень чинного законодавства України, які регулюють відповідні правовідносини.
В рішенні ЄСПЛ від 17 грудня 2004 року у справі «Pedersen and Baadsgaard v. Denmark» (заява № 49017/99) зазначено, що, здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, відміняти замість нього рішення, яке визнається протиправним, приймати інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень
Законодавчо закріплена процедура прийняття рішень суб`єктами публічного права має на меті створення гарантій для суб`єкта приватного права та встановлення меж реалізації повноважень органами публічного права і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження досуду таких рішень (дій) особою, чиї інтереси вони зачіпають. Установлена законом процедура є важливою гарантією недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень під час прийняття рішень та вчинення дій, яка повинна забезпечувати, передусім, справедливе ставлення до особи, а також дотримання загального принципу юридичної визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 826/382/18, від 13 березня 2019 року у справі № 826/11708/17, від 8 липня 2021 року у справі № 160/674/19 та від 20 травня 2022 року у справі № 340/370/21.
Суд враховує, що розгляд відповідної заяви про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, є дискреційним повноваженням органу (посадової особи), уповноваженої розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме - Департаменту патрульної поліції. Тож, суд не має права втручатися у права, надані ст. 279-3 КУпАП відповідному органу та перебирати на себе відповідні повноваження.
Відповідно до п 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновків, що позовна заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 9, 14-2, 23, 222, 245, 276, 279-3, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 4, 7, 227, 244, 246, 250, 251, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:
у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:  ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );
Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646);
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя   І.О. Тесленко