Справа № 361/864/23 
Провадження № 2/361/632/24 
26.01.2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ) 
26 січня 2026 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Гізатуліної Н.М., за участю секретаря судових засідань Охріменко Є.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «ОТП БАНК» (далі – АТ «ОТП БАНК», банк) звернулося до суду із зазначеним позовом. 
Позов мотивувало тим, що 19 листопада 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 2027362983, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит 7 647 грн на придбання товару у Продавця 1 764,70 грн на придбання послуг зі страхування у Продавця 2 та 390 грн на сплату додаткових послуг Банку, а саме: послуга: «СМС+ДОВІДКА», строком на 10 місяців.
Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних.
За умовами Кредитного договору передбачено, що повернення кредиту, сплата процентів та інших, передбачених договором платежів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів згідно з графіком платежів.
Крім цього, п. 2.1 Кредитного договору передбачено, що клієнт отримує платіжну картку, валюта – гривня, номер рахунку НОМЕР_1 .
АТ «ОТП БАНК» зобов`язання за Кредитним договором виконав. 
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
Усупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.
13 жовтня 2022 року банк направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права позивача.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Кредитним договором № 2027362983 від 19 листопада 2019 року становить 85 716,54 грн, з яких: заборгованість по тілу – 38 531,80 грн, заборгованість по відсотках – 4 811,13 грн, заборгованість за прострочене тіло кредиту – 21 468,20, заборгованість за простроченими відсотками – 20 905,41 грн.
На підставі викладеного АТ «ОТП БАНК» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість по Кредитному договору від 19 листопада 2019 року № 2027362983 у розмірі 85 716,54 грн та судовий збір.
Зазначив, що позивач проти ухвалення заочного судового рішення не заперечує. 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Як вбачається із Довідки про доставку електронного документа до Електронного кабінету позивача копія зазначеної ухвали суду доставлена 05 травня 2023 року.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, яка повернулись до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Близькі за змістом висновку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б.
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 21 листопада 2023 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із рішенням Вищої ради правосуддя від 20 листопада 2023 року про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 листопада 2023 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Дутчака І.М.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2023 року цивільну справу прийнято до провадження у порядку спрощеного позовного провадження. 
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_3 від 06 серпня 2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 серпня 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін. 
Позивач додаткових заяв та клопотань до суду не подавав, відповідач не використав право подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Суд встановив, що 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 заповнив анкету-заяву на отримання кредиту у АТ «ОТП Банк», ознайомився із паспортом споживчого кредиту та орієнтованим Графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту, що підтверджується його підписом. 
19 листопада 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 2027362983.
Згідно з умовами Кредитного договору АТ «ОТП БАНК» надав ОСОБА_1 7 647 грн на придбання товару у Продавця 1, 764,70 грн на придбання послуг зі страхування у Продавця 2 та 390 грн на сплату додаткових послуг Банку, а саме: послуга: «СМС+ДОВІДКА». Дата остаточного повернення кредиту – 19 вересня 2020 року (п. 1.1 Кредитного договору).
Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних.
Пунктом 1.3. Кредитного договору передбачено, що повернення кредиту, сплата процентів та інших, передбачених договором платежів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого зазначені у Додатку № 1. 
З огляду на п. 1.4. Кредитного договору датою (моментом) надання банком та отримання позичальником Кредиту вважається дата підписання позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням Позичальника коштів на поточний рахунок Продавця 1 на придбання товару. У разі отримання Кредиту також і на оплату послуг Продавця 2 та/або на оплату Комісійної винагороди за видачу кредиту. Кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини Кредиту на поточний рахунок Продавця Послуг та/або утримання Банком Комісійної винагороди за видачу Кредиту.
Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору підписанням Кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: 1) Банк надає Позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену Законодавством, що захищає права споживачів фінансових послуг; 2) Позичальника перед укладенням Кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення Кредитного договору; 3) Позичальник отримав Кредит на сприятливих для нього умовах; Банк надав Позичальнику підписаний зі сторони Банку оригінальний примірник Кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору, зокрема, але не виключно, Графік Платежів в Розрахунком загальної вартості Кредиту; 4) з Правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності Позичальника та Тарифами банку, які є невід`ємною частиною Кредитного договору та які розміщені на Офіційному сайті банку, ознайомлений і згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; примірники Правил кредитування та Тарифів Банку отримав; 5) Послуги Банку пов`язані із видачою Кредиту отримав у повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу Послуг, у тому числі послуг, наданих банком та оплати Комісійної винагороди за видачу Кредиту відсутні.
Відповідно до п. 2.1. Договору, Відповідач отримав тип картки MC GOLD. Валюта рахунку: гривня. Номер карткового рахунку: № НОМЕР_1 .
Кредитний договір, Додаток № 1 до Кредитного договору від 19 листопада 2019 року № 2027362983 – Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, власноручно підписані ОСОБА_1 .
Видача кредиту АТ «ОТП БАНК» ОСОБА_1 за кредитним договором від 19 листопада 2019 року № 2027362983 на суму 7 647 грн підтверджується Товарним чеком ТОВ «ТЕХНОПОЛІС-1» № 000700009528034 від 19 листопада 2019 року, відповідно до якого відповідач придбав смартфон Huawei P Smart 2019 3/64G Midnight Black вартістю 5 404 грн та супутні послуги до нього. 
Придбання зазначених товарів підтверджується чеком ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» від 19 листопада 2019 року та Видатковою накладною № 700009528034 від 19 листопада 2019 року, на якій ОСОБА_1 поставив свій підпис.
Відповідно до виписки за договором за період з 20 листопада 2019 року по 03 жовтня 2022 року  ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, здійснював оплату товарів, робіт та послуг, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками.
Таким чином, АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі кредиту виконав повністю.
Як вбачається із розрахунку за кредитним договором № 2027362983 станом на 03 жовтня 2022 року заборгованість становить 85 716,54 грн, з яких: заборгованість по тілу – 38 531,80 грн, заборгованість по відсотках – 4 811,13 грн, заборгованість за прострочене тіло кредиту – 21 468,20 грн, заборгованість за простроченими відсотками – 20 905,41 грн.
13 жовтня 2022 року Вих. № 295/2022 АТ «ОТП БАНК» направив ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором від 19 листопада 2019 року № 2027362983 загальним розміром 85 716,54 грн у строк 30 днів з дня отримання даної вимоги, однак, вимога залишена без виконання.
Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Положеннями ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З аналізу зазначених правових норм слідує, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). 
Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. 
У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
Враховуючи, що фактично отримані та використані кошти відповідно до умов договору у добровільному порядку ОСОБА_1 не повернув, розмір заборгованості не спростував, а позивач належними доказами підтвердив наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про задоволення позову. 
Щодо розподілу судових витрат
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
АТ «ОТП БАНК» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 2 684 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 29 листопада 2022 року № 2901548151 та від 17 січня 2023 року № 2901550985.
Таким чином, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 684 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 283 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» заборгованість у сумі 85 716 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот шістнадцять) гривень 54 коп., з них: заборгованість по тілу – 38 531,80 грн, заборгованість по відсотках – 4 811,13 грн, заборгованість за прострочене тіло кредиту – 21 468,20 грн, заборгованість за простроченими відсотками – 20 905,41 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» витрати зі сплати судового збору у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи: 
Позивач: Акціонерне товариство «ОТП Банк», код ЄДРПОУ:21685166, місце знаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 . 
Повний текст рішення складений 26 січня 2026 року. 
Суддя Н.М. Гізатуліна