ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/981/26 Справа № 173/1388/25 	  	Головуючий у першій інстанції: Челюбєєв Є. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –    Красвітної Т.П., 
суддів:     Городничої В.С., Никифоряка Л.П.,
за участю секретаря   Шаповалової О.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Челюбєєва Є.В. від 05 вересня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,– 

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2025 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 26.05.2025 року було заблоковано всі її рахунки, в зв`язку з чим вона звернулася за правовою допомогою та на адвокатський запит було отримано інформацію про вчинення виконавчого напису від 12.11.2020. Вважає, що нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису у зв`язку з тим, що по кредитній угоді сплив строк позовної давності. Відповідач по справі не надав належним чином обґрунтований розрахунок заборгованості, який би підтверджував безспірність заявлених до стягнення сум заборгованості та не надав доказів наявності документів, на підставі яких останній має право вимоги до позивачки щодо стягнення боргу в межах ВП №65864678, а тому виконавчий напис №101136 від 20.11.2020 має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Оскільки в межах виконавчого провадження №65864678 були стягнуті кошти на користь відповідача в розмірі 10892,00 грн, на підставі виконавчого напису, який не підлягає виконанню, тому кошти стягнуті в межах даного провадження мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Тому позивачка просила визнати виконавчий напис, вчинений 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрований в реєстрі за №101136 таким, що не підлягає виконанню; стягнути на свою користь з відповідача кошти стягнуті за виконавчим написом №101136 від 20.11.2020 в межах виконавчого провадження №65864678 в розмірі 10892,00 грн. 
Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року позов задоволено частково. Визнано виконавчий напис, вчинений 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрований в реєстрі за №101136 таким, що не підлягає виконанню. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 2422,40 грн. У задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині залишених без задоволення позовних вимог та в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис (реєстровий №101136), відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №444042780 від 13.08.2019, який було укладено ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.11.2020 по 04.11.2020. Сума заборгованості складає 9692,00 грн, в тому числі, заборгованість за сумою кредиту - 3100,00 грн., заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 5797,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 795,00 грн., також 1200,00 грн плати за вчинення виконавчого напису; загальна сума, що підлягає стягненню - 10892,00 грн (а.с. 11 зворот). 
На підставі вищезазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. 22.06.2021 було відкрито виконавче провадження №65864678 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 10892,00 грн (а.с. 6, 14 зворот). 
Також, у виконавчому провадженні №65864678 26.05.2025 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику (а.с. 14). 
29 травня 2025 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. закінчено виконавче провадження №65864678 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №101136 від 20.11.2020, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу в повному обсязі (а.с. 15). 
Згідно змісту постанови про закінчення виконавчого провадження №65864678 від 29.05.2025, на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі, достатній для повного погашення заборгованості за виконавчим написом №101136, сплати основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження (а.с. 15). 
Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.
Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 
1) повернення виконаного за недійсним правочином; 
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. 
Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 
1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 
2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). 
Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.
Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.
Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникненні обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.
Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.
Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18, від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі №206/2212/18, від 06 жовтня 2021 року у справі №623/363/20. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що виконавчий напис, вчинений 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрований в реєстрі за №101136, за яким стягнуто 10892,00 грн, визнано таким, що не підлягає виконанню; приймаючи до уваги, що правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала; встановивши, що 29 травня 2025 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. закінчено виконавче провадження №65864678 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №101136 від 20.11.2020, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу в повному обсязі (а.с. 15),  на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі, достатній для повного погашення заборгованості за виконавчим написом №101136, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10892,00 грн, відповідно до статті 1212 ЦК України. 
При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, тому рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви (1937,92 грн) та апеляційної скарги (1453,44 грн), а також витрат на професійну правничу допомогу в місцевому (6000,00 грн) та апеляційному (4000,00 грн) судах, а всього 13391,36 грн, що підтверджується також копіями свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4772 від 12.06.2020, ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ №1391055, договору від 13.09.2024 №13-Б про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Жежель С.С. та ОСОБА_1 , акту виконаних робіт №1 від 29.05.2025 (1000 гривень підготовка та направлення адвокатського запиту, 2 год., 3000 грн, підготовка та подання позовної заяви, 6 год., 2000 грн, підготовка та подання до суду інших процесуальних документів, а всього 6000 грн) квитанції до прибуткового касового ордера №29/05 від 29.05.2025 на суму 6000,00 грн, ордеру на надання правничої допомоги в апеляційному суді серії АЕ №1423003, акту виконаних робіт №2 від 09.09.2025 (підготовка та подання апеляційної скарги, представництво інтересів у суді - 8 год., 4000,00 грн), квитанції до прибуткового касового ордера №09/09 від 09.09.2025 на суму 4000,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині відмови у стягненні з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10892,00 грн та в частині розподілу судових витрат. 
Тому суд апеляційної інстанції справу в частині визнання виконавчого напису №101136 від 20.11.2020 таким, що не підлягає виконанню, – не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні з відповідача грошових коштів та в частині розподілу судових витрат, з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – задовольнити 
Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року в частині відмови у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10892,00 грн; в частині розподілу судових витрат – скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (код ЄДРПОУ 42254696) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 10892 (десять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн 00 коп. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (код ЄДРПОУ 42254696) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 13391 (тринадцять тисяч триста дев`яносто одна) грн 36 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 09 лютого 2026 року. 

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

Л.П. Никифоряк