ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/14790/25
категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у зарахуванні до загального трудового стажу період роботи з 01.01.1992 по 20.06.1994 та з 07.03.1995 по 01.08.1995 на території росії та пільгове обчислення періоду роботи в Колимському територіальному управлінні по гідрометеорології та контролю природного середовища з 13.08.1986 по 20.06.1994;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до трудового стажу період роботи з 01.01.1992 по 20.06.1994 та з 07.03.1995 по 01.08.1995 на території рф та період роботи з 13.08.1986 по 20.06.1994 у пільговому обчисленні.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок пенсії. Однак, рішенням відповідача відмовлено у перерахунку у зв`язку з відсутністю підстав.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Вказує, що у позивача відсутні підстави для перерахунку її пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зверталася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку з наданими додатковими документами. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Розглянувши заяву та надані документи позивача, відповідач прийняв рішення про відмову в перерахунку пенсії по допризначенні у зв`язку з наданими додатковими документами. Розмір пенсії обчислено при страховому стажі 39 років 3 місяці 5 днів.
До страхового стажу позивача не зараховано: роботу у Колимському територіальному управлінні по гідрометеорології та контролю природного середовища - з 01.01.1992 по 20.06.1994 та роботу в представництві АО НСС "Волга -Авто" з 07.03.1995 по 01.08.1995, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.
Крім того, період роботи з 13.08.1986 по 31.12.1991 у районах Крайньої Півночі не зараховано в пільговому обчисленні, так як письмовий трудовий договір, в якому обумовлено термін дії договору та пільги не містить всіх реквізитів, а саме відсутні відомості про затвердження, печатка, дата та підпис.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, перерахувавши стаж, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Щодо незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.01.1992 по 20.06.1994 та з 07.03.1995 по 01.08.1995 на території росії.
Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також врегульовано порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-IV.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За змістом частини 2 статті 4 Закону №1058-IV від 09.07.2003 якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Таким міжнародним договором з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі, Україна та російська федерація (надалі - Угода).
Відповідно до статті 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Як встановлено судом, рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 26.03.2025 №064150014339 відмовило позивачу у перерахунку пенсії через не зарахування їй періодів роботи з 01.01.1992 по 20.06.1994, з 07.03.1995 по 01.08.1995 в російській федерації, у зв`язку з припиненням з росією 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" (надалі - Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Проте, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.
Таким чином, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на період роботи позивача в російській федерації.
Також варто зазначити, що згідно пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні стражу позивача за періоди її роботи на території росії.
Тож, періоди роботи з 01.01.1992 по 20.06.1994 та з 07.03.1995 по 01.08.1995 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.
Що стосується пільгового обчислення періоду роботи з 13.08.1986 по 20.06.1994 слід зазначити наступне.
Відповідно до пункту 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР" від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Пунктом 3 Постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 №148 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960 зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
У частині 2 Інструкції "Про надання пільг особам, що працюють в районі Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі", затвердженої Постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати 16.12.1967 №530/П-28 (далі Інструкція №530/П-28), зазначено, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029.
Спору, що місцевість, де працювала позивач відноситься до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.
Період роботи позивача з 13.08.1986 по 20.06.1994 у вказаному районі підтверджений записами у її трудовій книжці НОМЕР_1 , трудовим договором від 13.08.1986 та додатковими трудовими угодами №11916 від 13.08.1986, №12611 від 13.08.1991, №14003 від 13.08.1993.
Проте відповідач у своїх доводах щодо незарахування пільгового стажу зазначає, що письмовий трудовий договір, в якому обумовлено термін дії договору та пільги не містить всіх реквізитів, а саме відсутні відомості про затвердження, печатка, дата та підпис. Крім того, вказує що відсутня інформація щодо заключення позивачем строкових трудових договорів та не надані будь-які інші документи про роботу в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Однак, матеріали справи містять всі необхідні документи, про відсутність яких зазначає відповідач. 
Стосовно трудового договору позивача, то суд встановив, що в ньому зазначено всі реквізити та завірено належним чином. Також встановлено, що після закінчення строку трудового договору трудові відносини між сторонами продовжувались укладанням додаткових трудових угод.
Разом з тим, період роботи позивача в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі підтверджено записами в трудовій книжці (записи №2-13).
Суд також зазначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тому, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі №302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі №554/1723/17, від 31 липня 2019 року у справі №287/15/17-а, від 21 серпня 2019 року у справі №750/1717/16-а, від 22 лютого 2021 року у справі №266/258/16-а.
Таким чином, доводи відповідача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач надала сукупність всіх необхідних документів для підтвердження роботи в районах Крайньої Півночі.
Проте, враховуючи, що лише до 1 січня 1991 року період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу виходячи з пільгового розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців страхового стажу, підстави для пільгового обрахунку страхового стажу у період з 01.01.1991 до 20.06.1994 відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.
За таких обставин, позивач має право для зарахування періоду роботи з 13.08.1986 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі у пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік і шість місяців.
Отож, перевіряючи дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що такі дії відповідача є протиправними.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, 76018, ЄДРПОУ: 20551088) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.01.1992 по 20.06.1994 та з 07.03.1995 по 01.08.1995 на території росії, а також період роботи з 13.08.1986 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі у пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік і шість місяців страхового стажу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.1992 по 20.06.1994 та з 07.03.1995 по 01.08.1995 на території росії, а також період роботи з 13.08.1986 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі у пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік і шість місяців страхового стажу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

13.01.26