Справа № 302/859/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

06 листопада 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Джуги С.Д.,
суддів – Кожух О.А., Собослоя Г.Г
з участю секретаря судового засідання: Мочан М.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2025 року у складі судді Кривка В.П., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Ярошевського Дмитра Андрійовича у виконавчому провадженні № 77595067, відкритому за виконавчим листом № 302/1666/24, виданим 21.02.2025 Міжгірським районним судом Закарпатської області у зв`язку із накладенням арешту на грошові кошти,-
в с т а н о в и в :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою у порядку ст.447-1 ЦПК України, в якій одночасно звернувся з клопотанням про поновлення строку для подання скарги.
Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 77595067, відкритому приватним виконавцем Ярошевським Д.А. на підставі виконавчого листа № 302/1666/24.
24.03.2025 приватним виконавцем Ярошевським Д.А. винесено постанову про накладення арешту на кошти у сумі 23799,05 грн., що перебувають на соціальному рахунку в АТ «Ощадбанк».
Вказує, що на вищевказаний рахунок щомісяця надходить державна допомога на дитину – доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Дитина є особою з інвалідністю з дитинства згідно з посвідченням серія НОМЕР_1 , виданого 08.05.2023 УСЗН Бучанської РДА Київської області (номер особової справи 632765, - законний представник ОСОБА_1 ) і отримує призначену соціальну допомогу від 04.01.2023 в строк до 19.02.2932, підгрупа «А».
Скаржник зазначає, що арешт накладений приватним виконавцем Ярошевським Д.А. порушує його права, як батька дитини з інвалідністю та суперечить чинному законодавству. 
За вказаних обставин скаржник просив визнати неправомірною постанову приватного виконавця Ярошевського Д.А. від 24.03.2025 у виконавчому провадженні № 77595067 та скасувати арешт коштів у розмірі 23799,05 грн. на рахунку в АТ «Ощадбанк», що є соціальною допомогою.
Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування поданої скарги, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у заявленій скарзі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. 
Від апелянта ОСОБА_1 надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності.
Судова колегія, на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з її безпідставності та необґрунтованості.
З такими висновками погоджується колегія суддів з врахуванням наступного. 
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення. 
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ст.18 ЦПК України).
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ст.447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Судом встановлено, що в межах виконавчого провадження № 77595067, відкритого приватним виконавцем Ярошевським Д.А. на підставі виконавчого листа № 302/1666/24 було винесено постанову про арешт коштів боржника від 24.03.2025, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках у всіх видах валют, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті пісня винесення постанови про арешт коштів, окрім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 . 
У зв`язку з цим від боржника до приватного виконавця подана заява про скасування арешту з рахунку від 11.04.2025. 
Того ж дня боржнику приватним виконавцем було надано відповідь на зазначену в заяві адресу із роз`ясненням про те, що згідно вищезазначеної постанови накладено арешт не на рахунки, а на грошові кошти, електронні гроші боржника, окрім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Також роз`яснено, що зняття арешту із усіх коштів боржника, які містяться на рахунку суперечить основним засадам виконавчого провадження, бо таке є реальною загрозою для виконання судового рішення. Окрім цього, у постанові про арешт коштів міститься зауваження про звернення стягнення на кошти, окрім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Одночасно боржнику роз`яснено, що він має право звернутись до виконавця із заявою про визначення поточного рахунку фізичної особи – боржника у банку для здійснення видаткових операцій.
26.05.2025 на адресу приватного виконавця Ярошевського Д.А. надійшла заява від боржника ОСОБА_1 з реєстрацією 23.05.2025 про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій АТ «Ощадбанк» рахунок № НОМЕР_2 . 
Приватним виконавцем перевірено зазначену боржником інформацію в автоматизованій системі (АСВП) в розділі «Реєстр постанов про визначення поточного рахунку» і встановлено, що постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення операцій від 08.11.2023 винесено в межах виконавчого провадження № 72188358 приватним виконавцем Лукеча О.В., де боржником також виступає ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . Дана постанова станом на 25.05.2025 є чинною і діє для всіх виконавчих проваджень у відповідності до закону.
Приватним виконавцем Ярошевським Д.А. при здійсненні заходів примусового виконання у даному виконавчому провадженні, відповідно до вищевказаних вимог закону, правомірно накладено арешт коштів боржника ОСОБА_3 , оскільки за ним наявна значна заборгованість. 
Суд першої інстанції правильно зазначив, що боржник не вказав у поданій скарзі всіх обставин, зокрема, про те, що він є боржником в іншому виконавчому провадженні, що здійснюється іншим приватним виконавцем; про те, що приватний виконавець надсилав йому на дві адреси місця проживання та перебування відповіді з відповідними роз`ясненнями щодо використання соціальних коштів на відповідному банківському рахунку. Доводи боржника є повністю спростованими.
Судом також не встановлено обставин, що боржник ОСОБА_1 позбавлений права як законний представник неповнолітньої доньки, яка є особою з інвалідністю і отримує соціальні кошти з відповідного органу соціального захисту, знімати ці кошти з відповідного банківського рахунку для використання їх за цільовим призначенням. З цього приводу боржник не подав жодного доказу з відповідної банківської установи щодо арешту цих коштів, їх блокування, не можливість зняття з рахунку тощо. Не подано також доказів про це з відповідної установи соціального захисту, зокрема звернення боржника з цього приводу до такої установи з скаргою тощо.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що заявником не доведено порушення його законних прав чи свобод під час виконання судового рішення, та обґрунтовано відмовлено у задоволенні поданої скарги.
Доводи апеляційної скарги висновків не спростовують, і не заслуговують на увагу. 
Ухвала суду постановлена з дотримання норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала – без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384,447 ЦПК України, апеляційний суд,- ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2025 року.

Головуючий: 

Судді: