Справа №760/24338/25
2/760/2645/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Українця В.В.
при секретарі Гуцало М.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, визначення розміру аліментів.
Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим.
Від шлюбу сторони мають трьох доньок: ОСОБА_3 , 2003 року народження, ОСОБА_4 , 2010 року народження, та ОСОБА_5 , 2016 року народження. 
Просить суд ухвалити рішення, яким:
-розірвати шлюб, укладений 09 жовтня 2002 року між ним та відповідачем; 
-визначити розмір аліментів - 1/3 частка від доходу, що не буде перевищувати десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (визначену суму на двох дітей позивач зобов`язується щомісячно надсилати на їх банківські картки або за вимогою відповідача згідно умов нотаріально засвідченого договору). 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 
Відповідач позовну заяву з додатками отримала, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження.
Від шлюбу сторони мають трьох доньок: ОСОБА_3 , 2003 року народження, ОСОБА_4 , 2010 року народження, та ОСОБА_5 , 2016 року народження. 
З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. 
За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. 
Відповідачем не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. 
За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішувати питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.
Позивач також просить суд визначити розмір аліментів - 1/3 частка від доходу, що не буде перевищувати десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (визначену суму на двох дітей позивач зобов`язується щомісячно надсилати на їх банківські картки або за вимогою відповідача згідно умов нотаріально засвідченого договору). 
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4)інші обставини, що мають істотне значення.
З позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визначити розмір аліментів, які він буде надсилати на батьківські картки дітей або за вимогою відповідача згідно умов нотаріально засвідченого договору. 
ОСОБА_2 з позовом про стягнення на свою користь аліментів на утримання дітей не зверталась. 
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Вбачається, що права позивача не порушені. ОСОБА_1 може сплачувати аліменти на утримання дітей в добровільному порядку, а тому відсутні правові підстави для визначення розміру аліментів з позивача за рішенням суду. 
З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково.
З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на корить позивача підлягає судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Керуючись ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112, 180-182 СК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, - 

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, визначення розміру аліментів задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), зареєстрований 29 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції за актовим записом № 1512, розірвати.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: