Справа № 752/31768/25 
Провадження №: 3/752/873/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2026 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу оперативного реагування Державної служби України з безпеки на транспорті, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП,
встановив: 
ОСОБА_1 11.12.2025 року о 14 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, керуючи транспортним засобом «Daf» д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав законних вимог посадової особи Укртрансбезпеки щодо супроводження та проведення зважування в зоні габаритно-вагового контролю, відповідно до рішення супроводження, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 188-57 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що вину не визнає, його авто стояло, бо була поломка, тому і не міг поїхати на ваги, на наступний день був зважений, все було в межах норми.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення №007552 від 11.12.2025 року, рішенням про супроводження автомобільного транспортного засобу від 11.12.2025 року та актом про блокування автомобільного транспортного засобу від 11.12.2025 року, актом про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, товарно-транспортною накладною від 11.12.2025 року, фотознімками та відеозаписом. З відеозапису чітко вбачається, що даний транспортий засіб стоїть на заправці, водій після повернення до авто нічого не каже про поломку авто, після пропозиції проїхати на ваги, консультується з керівництвом, не виключає факт того, що вага вантажу є завеликою і є перегруз, чекає вказівки керівництва. В подальшому водій відмовляється їхати на ваги з метою здійснення контролю, тим самим фактично відмовляється від виконання рішення уповноважених на то осіб.
Вказане в повній мірі спростовує пояснення особи в суді, які суд сприймає виключно як позицію захисту з метою уникнення відповідальності.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. ст. 188-57 КУпАП.
Відповідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 40-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:
визнати ОСОБА_1  винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В. Бондаренко