ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
м. Хмельницький 
"19" січня 2026 р. Справа № 924/933/25 

Господарський суд Хмельницької області у складі
судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кучеревич М.А., розглянувши матеріали
за позовом Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Полонської міської ради, м. Полонне Хмельницької області 
до:
1) Фермерського господарства "Леві", м. Полонне Хмельницької області
2) Полонського фермерського господарства "Колос", м. Полонне Хмельницької області
про:
- розірвання договору оренди б/н від 21.06.2012 земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га;
- визнання недійсним договору суборенди землі б/н від 27.05.2025 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га;
- зобов`язання звільнити та повернути територіальній громаді земельну ділянку з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га;
- скасування державної реєстрації речових прав за договором оренди б/н від 21.06.2012 (номер запису про речове право 29253676);
- скасування державної реєстрації речових прав за договором суборенди б/н від 27.05.2025 (номер запису про речове право 60131701)

Представники сторін:
від прокуратури: Русецька О. В.- згідно службового посвідчення №080624 від 07.03.2025;
від позивача: не з`явились;
від відповідача 1: Шамрай В.В. - згідно ордеру серії ВХ №1107934 від 14.10.2025 (в судовому засіданні 13.01.2026);
від відповідача 2: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.
09.09.2025 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Полонської міської ради, м.Полонне Хмельницької області до: 1) Фермерського господарства "Леві", м.Полонне Хмельницької області; 2) Полонського фермерського господарства "Колос", м.Полонне Хмельницької області про:
- розірвання укладеного між Полонською міською радою (на момент укладення - Полонська РДА) та ФГ "Леві" договору оренди б/н від 21.06.2012 земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га;
- визнання недійсним укладеного між ФГ "Леві" та Полонським ФГ "Колос" договору суборенди землі б/н від 27.05.2025 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га;
- зобов`язання звільнити та повернути територіальній громаді в особі Полонської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га, що розташована на території Великокаленицького старостату Полонської територіальної громади;
- скасування державної реєстрації речових прав за договором оренди б/н від 21.06.2012 (номер запису про речове право 29253676);
- скасування державної реєстрації речових прав за договором суборенди б/н від 27.05.2025 (номер запису про речове право 60131701).
Ухвалою від 29.09.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/933/25 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
02.12.2025 у підготовчому засіданні суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, якою, відповідно до ст.185 ГПК України, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Прокурор наполягає на задоволенні позовних вимог. Позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що відповідач ФГ "Леві" на умовах спрощеного порядку одержав у користування земельну ділянку державної (в подальшому комунальної) власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою - без проведення земельних торгів саме для ведення фермерського господарства, натомість її було передано в суборенду іншим суб`єктам господарювання, спочатку ФГ "Подільський Аграрій", а згодом Полонському ФГ "Колос".
У спірних правовідносинах ФГ "Подільський Аграрій" (з 03.12.2018 по 31.12.2023), а потім ФГ "Колос" (з 12.04.2024 по 13.09.2024) фактично набули право користування земельними ділянками державної (комунальної) власності без проведення земельних торгів, що є порушенням вимог ст.116, 118, 121, 124, 134 ЗК України. Проведення таких торгів відповідно до законодавства значно збільшило б надходження коштів за оренду земельних ділянок до місцевого бюджету.
Вказує, що процедура отримання громадянином землі для ведення фермерського господарства за спрощеною процедурою одержання в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою - без проведення земельних торгів передбачає єдиний шлях наступного використання такої земельної ділянки - це створення фермерського господарства та самостійне господарювання на вказаній земельній ділянці. А передача зазначеної земельної ділянки у суборенду третім особам свідчить про відмову від здійснення самостійного господарювання на ній та від самої цілі створення фермерського господарства.
Звертає увагу, що дії засновника фермерського господарства ОСОБА_1 щодо передачі в суборенду земельної ділянки були фактично спрямовані на отримання іншими суб`єктами господарювання цієї ділянки за спрощеною процедурою, без проведення земельних торгів, що є порушенням принципу добросовісності та істотним порушенням орендарем вимог ст.ст. 116, 118, 121, 124, 134 ЗК України, ст.ст. 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство" щодо процедури набуття права оренди на спірну земельну ділянку, а також умов укладеного договору.
Полонська міська рада, м.Полонне Хмельницької області пояснень по суті спору не подала.
Відповідач - Фермерське господарство "Леві", м.Полонне Хмельницької області проти позовних вимог заперечує, вважає їх незаконними та необґрунтованими. Посилається на те, що орендодавцем за договором оренди землі б/н від 21.06.2012 був наданий дозвіл на суборенду земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50 га Полонському ФГ "Колос" і цільове призначення вказаної земельної ділянки фактично не змінювалось. 
У судовому засіданні вказав, що укладений між ФГ "Леві" та Полонським ФГ "Колос" договір суборенди землі б/н від 27.05.2025 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га є розірваним. Дата реєстрації розірвання договору 05.12.2025. Земельна ділянка повернута орендарю.
Повідомив, що станом на 01.01.2026 орендна плата згідно договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001, площею 50га, укладеного з ФГ "Леві" сплачена у повному обсязі і заборгованість відсутня, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Полонської міської ради від 13.01.2026. 
Вказав, що прокурором не обґрунтовано та не доведено підстав для представництва Полонської міської ради в суді по даній справі за період виникнення правовідносин після 27.05.2025 року (момент укладення договору суборенди).
Відповідач - Полонське фермерське господарство "Колос", м.Полонне Хмельницької області вважає вимоги прокурора безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що орендарем було дотримано норм законодавства щодо передачі земельної ділянки в суборенду і відповідно, відсутні правові підстави для визнання недійсним договору суборенди землі б/н від 27.05.2025 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50 га, і як наслідок, відсутні підстави для скасування державної реєстрації права суборенди та відсутні підстави для звільнення ті повернення цієї земельної ділянки територіальній громаді.
Звертає увагу на те, що у договорі оренди відсутні обмеження щодо передачі цієї земельної ділянки у суборенду. Частинами 1, 2 та 5 статті 8 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом).
Також, згідно ч.6 ст.93 ЗК України, орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).
Зазначає, що на виконання вимог чинного законодавства, ФГ "Леві" звернулося до виконавчого комітету Полонської міської ради ОТГ (яка є власником та розпорядником цієї земельної ділянки) з письмовою заявою про надання дозволу на передачу земельної ділянки сільського сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50 га у суборенду Полонському ФГ "Колос". Рішенням 85-ї сесії VIII скликання від 22.05.2025 №4 було надано дозвіл на укладення такого договору. Після чого 27.05.2025 між ФГ "Леві" та Полонським ФГ "Колос" було укладено договір суборенди б/н строком на 5 років. Таке право було зареєстровано в Реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Пунктом 5 договору суборенди передбачено, що земельна ділянка передається в суборенду для ведення фермерського господарства. Умови збереження стану об`єкта суборенди: використання земельної ділянки за її цільовим призначенням з дотриманням обов`язків землекористувача згідно зі ст.96 ЗК України. Вказане свідчить про те, що передаючи земельну ділянку в суборенду ані цільове призначення землі, ані вид використання землі не змінювались.
Вважає, що орендарем - ФГ "Леві" земельна ділянка використовується за цільовим призначенням, умови договору оренди не порушувались. Прокурор не довів належними, допустимими та достовірними доказами, що є підстави для визнання договору суборенди б/н від 27.05.2025 недійсним.
Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010., "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004).
Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка представників сторін не призводить до неможливості вирішення спору по суті. 

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
Розпорядженням Полонської районної державної адміністрації від 13.08.2011 №307/2011-р "Про передачу в оренду земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства" затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано ОСОБА_1 в користування на умовах оренди терміном на 20 років земельної ділянки загальною площею 50га із земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення (рілля, сіножаті) за межами населеного пункту на території Великокаленецької сільської ради для ведення фермерського господарства. Власником зазначеної земельної ділянки на даний час є територіальна громада Полонської об`єднаної територіальної громади (номер запису про речове право 29848980 від 09.01.2019).
На підставі вказаного розпорядження 21.06.2012 між Полонською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір оренди б/н земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га, яка розташована на території Великокаленецької сільської (на даний час - Полонської міської) ради Шепетівського району (далі - договір оренди), який зареєстровано в Відділі Держкомзему у Полонському районі в Державному реєстрі земель 17.12.2012 за № 682360004004296.
Відповідно до п.п. 1, 2, 8 договору оренди земельна ділянка передана ОСОБА_1 в користування для ведення фермерського господарства строком на 20 років.
Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 283грн (двісті вісімдесят три гривні) 46 копійок за 1 га землі в рік, що становить 3% від нормативно-грошової оцінки. Всього до оплати 14 тис. 173 грн (п.9 договору).
Згідно з п.30 договору оренди орендар наділений лише правом самостійно господарювати на земельній ділянці з дотриманням умов договору оренди землі.
22.04.2013 ОСОБА_1 засновано Фермерське господарство "Леві" (код ЄДРПОУ 38305037) з місцем реєстрації: Данила Галицького,56, м.Полонне Хмельницької області. ОСОБА_1 є єдиним засновником Фермерського господарства "Леві" (код ЄДРПОУ 38305037), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.03.2025.
Речове право (оренди) ФГ "Леві" на вказану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.12.2018, номер запису про речове право - 29253676.
03.12.2018 між ОСОБА_1 та ФГ "Подільський Аграрій" укладено договір суборенди від земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га, на території Великокаленецької сільської (на даний час - Полонської міської) ради Шепетівського району. Строк оренди до 31.12.2023.
12.04.2024 між ОСОБА_1 та ФГ "Колос" укладено договір суборенди №23 земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га, на території Великокаленецької сільської (на даний час - Полонської міської ради) Шепетівського району. Строк дії договору на 5 років. 13.09.2024 цими сторонами підписано угоду про дострокове припинення дії договору суборенди землі №23 від 12.04.2024. 
Рішенням Полонської міської ради від 22.05.2025 надано дозвіл ФГ "Леві" на передачу в суборенду для ФГ "Колос" земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га.
27.05.2025 ФГ "Леві" укладено договір суборенди зазначеної земельної ділянки з ФГ "Колос". Строк дії договору - 5 років.
Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га перебуває в оренді ФГ "Леві" та в суборенді ФГ "Колос".
Згідно інформації Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 21.04.2025 №5211/5/22-01-24-11 податкові зобов`язання з орендної плати в період дії договору оренди з 21.06.2012 до 2024 обчислювались ОСОБА_1 як фізичній особі.
Інформація щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га ФГ "Леві" (код ЄДРПОУ 38305037) відповідно до баз даних ДПС України відсутня. Відповідно до інформації наданої Полонською міською радою на виконання вимог ст.288 Податкового кодексу України щодо переліку орендарів та укладених договорів оренди на 2025 рік, інформація щодо договорів оренди землі, укладених з ФГ "Леві" на земельну ділянку з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 відсутня.
Згідно з інформаційно-комунікаційної системи ДПС "Податковий блок", ФГ "Леві" до Шепетівської ДПІ подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2024-2025 роки, оподатковано земельну ділянку загальною площею 50га та задекларовано орендну плату за землю, зокрема, за 2024 в сумі 5 953,61грн, за 2025 в сумі 25 005,15грн. Земельна ділянка площею 50га упродовж 2024-2025 включена до оподаткування.
У відповідності із щорічними деклараціями особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що подаються ОСОБА_1 , як директором Спеціалізованого лісокомунального сільськогосподарського підприємства "Лісовик", останнім задекларовано отримання доходу від надання майна в оренду від ФГ "Подільський Аграрій" за 2019 в сумі 32 646грн, за 2020 в сумі 40 000грн, за 2021 - 40 000грн, за 2022 - 40 000грн, 2023 - 40 000грн та від ФГ "Колос" за 2024 - 56 151грн та 43 790грн.
Згідно з деклараціями ОСОБА_1 за період з 2016 по 2024 прибутків від діяльності ФГ "Леві" не було, лише доходи від суборенди земельної ділянки, основним місцем його роботи є Спеціалізоване лісокомунальне сільськогосподарське підприємство "Лісовик" (керівник), а тому вести фермерське господарство самостійно відповідач не міг.
Полонська міська рада листом від 29.01.2025 №250 повідомила, що 16.09.2024 зареєстровано договір про дострокове припинення дії договору суборенди землі з ПФГ "Колос", у зв`язку з чим, міська рада не зверталась та не планує звертатись до суду з підстав, викладених в листі Хмельницької обласної прокуратури.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 10.12.2025, 05.12.2025 проведено реєстрацію угоди про розірвання договору суборенди землі від 27.05.2025.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.
У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
За змістом ст. 22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин) землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Статтею 31 ЗК України передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).
Відповідно до положень ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
За змістом ч.ч.1,2,3 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч.2, 3 ст. 134 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч.ч.2, 3 ст.134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу.
Згідно із ч.2 ст.134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), зокрема, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
Отже, ст.123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати не передбачені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.
Згідно ст.1 України "Про фермерське господарство" (№973-ІУ) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.
При цьому фермерське господарство створюється після набуття громадянином, який виявив бажання створити фермерське господарство, права користування земельною ділянкою. Землі фермерського господарства складаються, у тому числі із земельних ділянок, що використовується ним на умовах оренди. 
Після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.
Право на отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства за спрощеним пільговим порядком поза передбаченою законом обов`язковою процедурою - без проведення земельних торгів мають виключно фізичні особи, які відповідно до Закону України "Про фермерське господарство" можуть його створити.
Таким чином, нормами Закону України "Про фермерське господарство" запроваджений чіткий механізм, за яким земельна ділянка спочатку надається в оренду громадянину з метою здійснення підприємницької діяльності (для ведення фермерського господарства), проте останній може використовувати її лише шляхом створення фермерського господарства як форми здійснення своєї підприємницької діяльності.
В процесі створення фермерського господарства його засновник має обмежені правомочності щодо землі, оскільки його обов`язком є створення фермерського господарства, що і буде користувачем цієї землі (п.6.36-6.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі 922/1830/19).
Землі фермерського господарства мають особливий статус і надаються громадянам на пільговій (позаконкурентій) основі, зокрема, в оренду з конкретною метою, а саме: для реалізації громадянином права на створення фермерського господарства та подальшого використання наданої в оренду земельної ділянки виключно створеним фермерським господарством у межах виду її цільового призначення, визначеного власником землі.
Після укладення ОСОБА_1 договору оренди землі від 21.06.2012 для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином ФГ "Леві" права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі перейшли від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації, а саме з 22.04.2013.
В порушення вимог ст.14 Закону України "Про фермерське господарство", та п.30 договору оренди, ОСОБА_1 , передавав спірну земельну ділянку в суборенду спочатку ФГ "Подільський Аграрій" (з 03.12.2018 по 31.12.2023), а потім ФГ "Колос" (з 12.04.2024 по 13.09.2024).
27.05.2025 між Фермерським господарством "Леві" та Фермерським господарством "Колос" укладено спірний договір суборенди зазначеної земельної ділянки зі строком дії договору - 5 років. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50 га перебуває в оренді ФГ "ЛЕВІ" та в суборенді ФГ "Колос".
Судом враховується, що у спірних правовідносинах ФГ "Колос" фактично набуло право користування земельними ділянками державної (комунальної) власності без проведення земельних торгів, що є порушенням вимог ст.116, 118, 121, 124, 134 ЗК України. Проведення таких торгів відповідно до законодавства збільшило б надходження коштів за оренду земельних ділянок до місцевого бюджету.
Суд вважає, що підстави і порядок отримання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки в оренду, а також передача земельної ділянки в суборенду та, відповідно, використання земель іншими юридичними особами, а не створеним ним фермерським господарством, свідчать про порушення мети з якою надавалася така земельна ділянка поза межами проведення аукціону (безкоштовно) на привілейованих умовах.
Згідно з ст.210 ЗК України угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.
Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України.
Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Правило, встановлене цією нормою, повинно застосовуватись в усіх випадках, коли угода вчинена з порушенням закону і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють спеціальні підстави та наслідки недійсності угод.
Відповідно до ч.1 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Укладений між ФГ "Леві" та ФГ "Колос" 25.05.2025 договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га порушує публічний порядок, оскільки фактично передає земельну ділянку набуту поза процедурою аукціону для чітко визначеної мети - ведення фермерського господарства, у користування третім особам, які б могли набути право користування нею лише на аукціоні.
У відповідності до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц, щодо застосування норм права, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.228 ЦК України, договір суборенди земельної ділянки, укладений без дотримання конкурентних засад, спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою, є нікчемним.
При зазначених обставинах суд вважає, що позовні вимоги прокурора в частині визнання недійсним договору суборенди землі б/н від 27.05.2025 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га підлягають задоволенню.
Відповідно до п.1 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.
За змістом ст.2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 Закону).
З метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
З урахуванням викладеного, скасування державної реєстрації права суборенди спірної земельної ділянки є належним способом захисту, і такі вимоги є похідними від вимог про визнання недійсним договору суборенди та є правомірними (п.5.3 постанови Верховного Суду від 16.01.2024 у справі №905/5/21).
Судом враховується, що згідно витягу від 10.12.2025 з Державного реєстру речових прав 05.12.2025 проведено реєстрацію угоди про розірвання договору суборенди землі від 27.05.2025. Отже, проваждення у справі в частині скасування державної реєстрації речових прав за договором суборенди б/н від 27.05.2025 (номер запису про речове право 60131701) належить закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Щодо позовних вимог прокурора про розірвання договору оренди б/н від 21.06.2012 земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га, зобов`язання звільнити та повернути територіальній громаді земельну ділянку з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га; скасування державної реєстрації речових прав за договором оренди б/н від 21.06.2012 (номер запису про речове право 29253676) судом враховується таке. 
Частиною першою статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 Закону України орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі).
Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил. Орендар має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.
Згідно зі статтею 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.
Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. 
Зокрема, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 
Таким чином, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.
Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Наведена правова позиція викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові від 17.03.2020 у справі №911/1102/19 (пункти 8.7, 8.8), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №912/1385/17).
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідна правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №912/1385/17.
Розглядаючи позов про розірвання договору у зв`язку із істотним порушенням його умов, суд зобов`язаний оцінити істотність допущених порушень та з`ясувати, якою мірою розірвання договору сприятиме відновленню прав позивача, дотримуючись розумного балансу із можливими збитками від такого розірвання.
Як вбачається із матеріалів справи, підставою для розірвання договору оренди б/н від 21.06.2012 у позовній заяві зазначено використання відповідачем земельної ділянки не за цільовим призначенням, визначеним договором. Прокурор зазначає, що йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Судом враховується, що Левківським В.І. 22.04.2013 засновано Фермерське господарство "Леві" (код ЄДРПОУ 38305037) з місцем реєстрації: Данила Галицького, 56, м.Полонне Хмельницької області, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.03.2025.
Рішенням Полонської міської ради від 22.05.2025 було надано дозвіл ФГ "ЛЕВІ" на передачу в суборенду для ФГ "Колос" земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50 га. Дане рішення у встановленому законодавством порядку не скасоване.
Згідно з інформаційно-комунікаційної системи ДПС "Податковий блок", ФГ "ЛЕВІ" до Шепетівської ДПІ подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2024-2025, оподатковано земельну ділянку загальною площею 50га та задекларовано орендну плату за землю, зокрема, за 2024 в сумі 5 953,61грн, за 2025 в сумі 25 005,15грн. Земельна ділянка площею 50га упродовж 2024-2025 включена до оподаткування.
Згідно пояснень представника Фермерського господарства "Леві", м.Полонне Хмельницької області станом на 01.01.2026 орендна плата згідно договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001, площею 50га, укладеного з ФГ "Леві" сплачена у повному обсязі і заборгованість відсутня, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Полонської міської ради від 13.01.2026. 
05.12.2025 проведено державну реєстрацію угоди розірвання договору суборенди землі від 27.05.2025, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 10.12.2025.
Зазначені обставини спростовують наявність на час винесення рішення нецільового використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га та наявність такого порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при його укладенні.
Виходячи з наявності дозволу Полонської міської ради від 22.05.2025 на передачу в суборенду ФГ "Колос" земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га, міська рада усвідомлювала, що передачею земельної ділянки в суборенду не будуть порушуватись її права та інтереси, а отже можливість отримувати очікуване за договором оренди.
Спираючись на принцип "збереження договору" (preservation of contract), Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23 наголосила, що розірвання договору чи його зміна в судовому порядку має бути крайнім заходом задля мінімізації витрат, пов`язаних з укладенням та виконанням договору. 
Власник земельної ділянки не позбавлений права на звернення до суду з позовом про стягнення орендних платежів, відсотків річних, інфляційних втрат, неустойки тощо. Такий спосіб захисту буде ефективним та пропорційним, відновлюватиме порушене право орендодавця та зберігатиме договір оренди землі виходячи з балансу інтересів обох сторін.
При винесенні рішення судом враховується, що встановлені судом фактичні обставини не є тотожними обставинам, встановленим у справі №905/5/21, на висновки у якій посилається прокурор у позовній заяві.
Суд оцінив істотність вказаного порушення, можливість його усунення у спосіб розірвання договору оренди, та приходить до висновку, що таке не є підставою для розірвання договору оренди землі у зв`язку із істотним порушенням його умов.
За відсутності встановлених судом підстав для розірвання договору оренди землі, повернення відповідачами спірної земельної ділянки її власнику та скасування державної реєстрації речових прав за договором оренди є необґрунтованим.
У позові Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Полонської міської ради, м.Полонне Хмельницької області до Фермерського господарства "Леві", м.Полонне Хмельницької області, Полонського фермерського господарства "Колос", м.Полонне Хмельницької області про розірвання договору оренди б/н від 21.06.2012 земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га; зобов`язання звільнити та повернути територіальній громаді земельну ділянку з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га; скасування державної реєстрації речових прав за договором оренди б/н від 21.06.2012 (номер запису про речове право 29253676) належить відмовити.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і у порядку, що визначені законом.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст.23 Закону України "Про прокуратуру", якою визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Згідно з ч.3 ст.53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.53 ГПК України).
Інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах. Також звертала увагу, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц від 05.10.2022 у справах №923/199/21.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером 682368200:05:003:0001 є Полонська міська рада (інформаційні довідки від 15.01.2019 № 152607374 та 20.06.2025 №432199951).
Пунктами 4 п.1 ч.1 ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" закріплено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: звернення до суду про визнання незаконними актів органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальної громади, а також повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 15 ст. 42 зазначеного Закону, сільський, селищний, міський голова звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів. З наведених норм права вбачається, що Полонська міська рада є розпорядником земельних ділянок і майном, яке на них розташоване, та наділена повноваженнями звертатись до суду, якщо це необхідно для захисту прав комунальної власності на нерухоме майно.
Спірна земельна ділянка розташована за межами населених пунктів на території Великокаленицького старостату Полонської територіальної громади Шепетівського району, а зважаючи на положення пункту 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, який набрав чинності 27.05.2021, в якому визначено, що з дня набрання ним чинності землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, ці земельні ділянки належать до земель комунальної власності Полонської міської ради, яка є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Зверненню прокурора до суду з позовом у даній справі передувало направлення до Полонської міської ради листів від 03.09.2024, 09.01.2025 27.03.2025 за № 15/1-1348-24 із інформацією про отримання ОСОБА_2 земельної ділянки за спрощеною, пільговою процедурою без проведення земельних торгів та формальному створенні фермерського господарства для роботи якого вона не використовувалась через передачу її в суборенду, а також щодо наміру звернутися до суду з позовом про повернення спірної земельної ділянки.
Полонська міська рада листом від 29.01.2025 №250 повідомила, що 16.09.2024 зареєстровано договір про дострокове припинення дії договору суборенди землі з ПФГ "Колос", у зв`язку з чим, міська рада не зверталась та не планує звертатись до суду з підстав, викладених в листі Хмельницької обласної прокуратури.
На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", Хмельницькою обласною прокуратурою попередньо, до звернення до суду, повідомлено Полонську міську раду про представництво прокуратурою інтересів держави відповідним листом.
Зважаючи на викладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Згідно з ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір суборенди землі б/н від 27.05.2025 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером 6823682000:05:003:0001 площею 50га.

Провадження у справі №924/933/25 в частині скасування державної реєстрації речових прав за договором суборенди б/н від 27.05.2025 (номер запису про речове право 60131701) закрити.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства "Леві" (вул. Данила Галицького, 56, м. Полонне, Хмельницька область, 30501; код ЄДРПОУ 38305037) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, код ЄДРПОУ 02911102) 7 570,00грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Полонського фермерського господарства "Колос" (вул. Вітковського, 33Ж, м. Полонне, Хмельницька область, 30501; код ЄДРПОУ 14149852) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, код ЄДРПОУ 02911102) 7 570,00грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення” ГПК України.
Повне рішення складено 21.01.2026.

Суддя С.І. Крамар