cправа № 752/20402/25 
провадження №: 2/752/9768/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши в приміщені суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн», в особі представника Пархомчука С.В., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.03.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 3154712684/257044 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в сумі 2000,00 грн на строк 15 днів під 1,85% на добу.
Право вимоги за цим договором перейшло до позивача внаслідок укладення двох послідовних договорів:
Договору факторингу №1-31/05/21 від 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП».
Договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021 від 03.06.2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн».
Позивач стверджує, що відповідач порушила умови договору, не здійснивши належного та своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів. Згідно з випискою з особового рахунку, станом на 26.05.2025 року загальний розмір заборгованості становить 6144,60 грн, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту: 2000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами: 4144,60 грн.
Просить стягнути зазначену суму боргу, а також судові витрати.
Ухвалою від 25.08.2025 року відкрито провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
29.10.2025 року позивачем в системі «Електронний суд» сформовано заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій останній просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн.
Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Судом встановлено, що 04.03.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 3154712684/257044, за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 2000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою та перерахуванням коштів на картковий рахунок відповідача.
Договір було укладено в електронній формі з використанням електронного підпису (одноразовим ідентифікатором), що відповідає вимогам ст. 639 ЦК України, ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Право вимоги за цим договором перейшло до позивача внаслідок укладення двох послідовних договорів:
Договору факторингу №1-31/05/21 від 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП».
Договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021 від 03.06.2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн».
Відповідач порушив зобов`язання, оскільки не повернув суму кредиту та не сплатив нараховані проценти у встановлений строк.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості, підтверджений випискою з особового рахунку, містить: основний борг (тіло кредиту): 2000,00 грн., проценти за користування кредитом: 4144,60 грн. Загальна сума заборгованості: 6144,60 грн.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір у електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач, шляхом використання одноразового ідентифікатора, підтвердив свою волю на укладення договору та згоду з його умовами. Таким чином, кредитний договір є чинним та обов`язковим для виконання сторонами.
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є детальним та відображає суму неповернутого кредиту та нарахованих відсотків відповідно до умов кредитного договору.
Суд вважає цей розрахунок обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідачем не надано жодних доказів щодо погашення заборгованості або оскарження її розміру.
Таким чином, на підставі належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку про наявність невиконаного грошового зобов`язання відповідача перед позивачем за кредитним договором, яке підлягає стягненню в судовому порядку.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Право на професійну правничу допомогу гарантоване статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно матеріалів справи ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» 11.07.2025 уклало договір про надання правової допомоги з адвокатом Пархомчук С.В. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані копії договору про надання правової допомоги №11/07/2025 від 11.07.2025; акту про отримання правової допомоги з детальним описом робіт (надання послуг), виконаних адвокатом Пархомчуком С.В. та розрахунком їх вартості; платіжної інструкції № 9623 від 20.10.2025 на суму 10500 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд вважає, що ця справа не є складною, позовна заява не є значною за обсягом та складною за своїм змістом. Справа є типовою для позивача у відносинах із боржниками, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним.
Враховуючи вищевикладене, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а також враховуючи значення даної справи для відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу позивача мають становити 3500,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» (ЄДРПОУ 44243120, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, прим. 1008) заборгованість за кредитним договором № 3154712684/257044 від 04.03.2020 року в загальній сумі 6144 (шість тисяч сто сорок чотири) грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» (ЄДРПОУ 44243120, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, прим. 1008) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» (ЄДРПОУ 44243120, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, прим. 1008) витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя          Ю.Ю. Мазур