Справа №: 398/4820/25	

провадження №: 1-кп/398/222/26

ВИРОК
Іменем України 

"26" січня 2026 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене 07.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025121060000208 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, який не має на своєму утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 у 2001 році проходив військову службу у Збройних Силах України за військово-обліковою спеціальністю 103 «оператор - гранатометник 9П129М», та у 2001 році йому присвоєно звання рядового. Крім цього у період часу з 29.04.2014 року по 01.04.2015 року на підставі Указу Президента України №303 від 17.03.2024 року «Про часткову мобілізацію» проходив військову службу у Збройних Силах України за військово-обліковою спеціальністю 101 «кулеметник РПК - 74».
Після звільнення з лав Збройних Сил України ОСОБА_6 з 02.04.2015 року перебував на військовому обліку як військовозобов`язаний у запасі з зазначеними спеціальністю та званням.
У подальшому, ОСОБА_6 11.01.2025 року пройшов військово-лікарську комісію, за результатами проходження якої, відповідно до довідки №15/286 від 11.01.2025 року він визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби.
Встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали ОСОБА_6 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, він був відібраний для комплектування військової частини НОМЕР_1 .
12.01.2025 року ОСОБА_6 була вручена повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 та мобілізаційне розпорядження в яких вказана дата та час прибуття для відправки у військову частину НОМЕР_1 , а також, що він був попереджений про кримінальну відповідальність за ухиленням від призову на військову службу під час загальної мобілізації.
Відповідно до вказаної повістки ОСОБА_6 повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , о 08 год. 00 хв. 13.01.2025 року для відправки проходження військової служби під час загальної мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .
Знаючи зміст повістки ОСОБА_6 , діючи умисно, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період воєнного стану, достовірно знаючи, про загальну мобілізацію, оголошену Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» та дії на території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64-2022 «Про введення воєнного стану на території України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, який було продовжено на підставі внесеними Указом від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-IX, Указом від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-IX, Указом від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-IX, №2915-ІХ від 07.02.2023 року, № 3057-ІХ від 02.05.2023 року, № 3275-ІХ від 27.07.2023 року, № 3429-IX від 08.11.2023 року, № 3564?IX від 06.02.2024 року, № 3684-ІХ від 08.05.2024 року, № 3891-ІХ від 23.07.2024 року відповідно, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і триває дотепер у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та передбачену законом кримінально-правову відповідальність, діючи умисно з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи свої протиправні дії, не маючи права на відстрочку, будучи визнаним придатним до військової служби не з`явився на 08 годину 00 хвилин 13.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки за повісткою до війська для проходження військової служби за загальною мобілізацією до команди № НОМЕР_1 .
Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим по пред`явленому обвинуваченню за ст.336 КК України в повному обсязі, погодився із обставинами, викладеними в обвинувальному акті та зібраними у справі доказами, у скоєному щиросердечно розкаявся. Суду пояснив, що є військовозобов`язаним, має статус «учасника бойових дій» та розуміє свій обов`язок щодо захисту країни. В ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав повістку на відправку. У визначений час до РТЦК не з`явився бо захворів на застуду. Також мав незакінчені роботи з будівництва в м. Світловодськ. Йому відомо, що в разі неявки наступає кримінальна відповідальність. Не має наміру іти служити, бо багато знайомих загинуло. В скоєному розкаявся. Просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. 
Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим, вина ОСОБА_6 у скоєні інкримінованого йому злочину, підтверджена наданими прокурором та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.48);
- рапортом чергового Олександрійського РВП №3338 від 07.02.2025 року (а.с.50);
- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення №10/2140 від 05.02.2025 року, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомляє про кримінальне правопорушення за ознаками ст.336 КК України, скоєне 13.01.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з метою ухилення від призову на військову службу, під час мобілізації, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.336 КК України та отримавши 12.01.2025 року під особистий підпис повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08-00 год. 13.01.2025 року та мобілізаційне розпорядження, у визначений строк не з`явився та не надав підтверджуючі документи про поважні причини своєї неявки (а.с.51);
- рапортом старшого офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 доповіли про неприбуття 13.01.2025 року військовозобов`язаного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого відправлення у військову частину під час загальної мобілізації (а.с.52);
- копією довідки ВЛК № 15/286 від 11.01.2025 року, згідно якої ОСОБА_6 придатний до військової служби (а.с.53, 62);
- копією Анкети військовозобов`язаного який призивається по мобілізації ОСОБА_6 , яка окрім анкетних даних останнього містить підтвердження про доведення інформації щодо змісту ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», ст.336 КК України, що ухилення від призову за мобілізацією – карається позбавленням волі на строк від 2 до 5 років, яка підписана 11.01.2025 року обвинуваченим (а.с.54, 67, 70);
- копією розписки ОСОБА_6 про отримання 12.01.2025 року повістки та зобов`язання з`явитися 13.01.2025 року на 08-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.55, 63);
- копією контрольного талону мобілізаційного розпорядження №1 згідно якого рядовий ОСОБА_6 , 1981 року народження, 11.01.2025 року отримав мобілізаційне розпорядження (а.с.56, 64); 
- копією облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_2 (а.с.57, 68-69);
- копією посвідчення серія НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_6 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (а.с.58, 71);
- копією журналу вручення мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому наявний запис №53 від 11.01.2025 року про отримання рядовим ОСОБА_6 мобілізаційного розпорядження та ознайомлення з адміністративною та кримінальною відповідальністю за порушення правил військового обліку (а.с.65-66);
- оригіналом контрольного талону мобілізаційного розпорядження №1 згідно якого рядовий ОСОБА_6 , 1981 року народження, 11.01.2025 року отримав мобілізаційне розпорядження, та оригіналом розписки ОСОБА_6 про отримання 12.01.2025 року повістки та зобов`язання з`явитися 13.01.2025 року на 08-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.72);
- постановою про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 18.04.2025 року, відповідно до якої оглянуті оригінали: особової справи військовозобов`язаного ОСОБА_6 , оригінал довідки №15/286 ВЛК ОСОБА_6 , оригінал розписки ОСОБА_6 , оригінал контрольного талону мобілізаційного розпорядження №1, оригінал журналу вручення мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_2 , оригінал облікової карти до військового квитка серії НОМЕР_2 , оригінал Анкети військовозобов`язаного який призивається по мобілізації ОСОБА_6 , оригінал посвідчення УБД серія НОМЕР_3 , було визнано речовим доказом та вирішено копії перелічених документів зберігати при матеріалах кримінального провадження, оригінали – повернути представнику ІНФОРМАЦІЯ_2  (а.с.73-76);
- повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 №10/7482 від 21.04.2025 року, згідно якого військовозобов`язаний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позовів з приводу оскарження рішень ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 до РТЦК зазначеним громадянином не подавалося. Повторне проходження ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 не призначалося. Станом на 19.04.2025 року інформація про призов на військову службу будь яким з підрозділів на території України відсутня(а.с.77).
- обліковою картою до військового квиткарядового ОСОБА_6 , 1981 (а.с.78).
Таким чином, суд дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_6 вчинив умисний закінчений нетяжкий злочин.
Як особа ОСОБА_6 не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, має зареєстроване місце мешкання за яким мешкає з батьком похилого віку, займається суспільно корисною працею, за наймом виконує будівельні роботи, на обліку в закладах з надання психіатричної та наркологічної допомоги не перебуває, проходив військову службу та має статус «учасника бойових дій», раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро покаявся, усвідомив неправомірність своєї поведінки, з приводу чого висловив щирий жаль.
Відповідно до досудової доповіді, складеної Олександрійським районним відділом №1 філії ДУ «Центр пробації», ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі. Орган пробації вважає також за доцільне покласти на обвинуваченого обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (а.с.41-47).
Обставин визначених ч.1 ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин визначених ч.1 ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч.3 ст.127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи обвинуваченого, досудової доповіді, наданої органом пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки на думку суду виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покладені судом обов`язки будуть гарантувати запобігання вчинення обвинуваченим інших злочинів, заходи контролю стимулюватимуть його виправлення.
На переконання суду саме це покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України.
Підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.
Шкода майнового характеру кримінальним правопорушенням не завдана. Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та в ході судового розгляду справи не застосовувалися.
Під час досудового розслідування ОСОБА_6 було затримано 17.07.2025 року в порядку ст.191 КПК України та застосовано до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло у період з 22:00 год. до 06:00 год. з 17.07.2025 року по 17.08.2025 року. В ході судового розгляду справи запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та у відповідності до п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».
Початок строку покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.
Речові докази по кримінальному провадженню:
-копії документів особової справи ОСОБА_6 , які постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів та визначення місця їх зберігання від 18.04.2025 року долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів (а.с.73-76) – зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- оригінал контрольного талону мобілізаційного розпорядження №1 та оригінал розписки ОСОБА_6 про отримання 12.01.2025 року повістки, які запаковано до паперового конверту (а.с.72) – зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- оригінали документів особової справи ОСОБА_6 , які передані на зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі постанови про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів та визначення місця їх зберігання від 18.04.2025 року (а.с.73-76) - повернути за належністю ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України, може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя ОСОБА_1