ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5806/22                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року                                                                                      м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
 судді-доповідача Кузьменка В.В.,
              суддів: Василенка Я.М., Карпушової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ПФУ у Київській області, у якому просив:
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу з 15.09.2018 з урахуванням щомісячної додаткової винагороди відповідно до довідки від 29.11.2021 № 933, що була надана військовою частиною НОМЕР_1 ;
зобов`язати відповідача здійснити з 15.09.2018 перерахунок тa виплату пенсії (з врахуванням виплачених сум) позивачу із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до довідки від 29.11.2021 № 933, що була надана військовою частиною НОМЕР_1 , у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" з включення з урахуванням яких здійснюється перерахунок пенсії вересень - грудень 2016 року, січень - грудень 2017 року, січень-лютий 2018 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Позивач, покликаючись на практику Верховного Суду, зазначає, що додаткові виплати зазначені у Довідці від 29.11.2021 № 933 мають бути включені для обрахунку його пенсії. 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та пояснень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 15.09.2018.
03.12.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди на підставі довідки від 29.11.2021 № 933, що була надана військовою частиною НОМЕР_1 .
Листом від 06.01.2022 № 1000-0203-8/1721 відповідач вказав про відсутність підстав для перерахунку пенсії.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з наданої позивачем довідки неможливо встановити дані про розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Також, за дії щодо не включення в довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» відповідальність не може бути покладена на відповідача.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На виконання ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно частин 2 і 3 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Також, Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Частина 1 ст. 15 Закону № 2011-XII встановлює, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Керуючись ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.
Відповідно ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІпенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацами 1-3 п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393 (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:
відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
З аналізу вказаних норм, чинних на час призначення пенсії позивачу (15.09.2018) вбачається, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Як не заперечується сторонами у справі та вбачається у матеріалах справи, під час призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років вперше був використаний грошовий атестат, щомісячні додаткові види грошового забезпечення не були включені до обрахунку під час призначення пенсії.
Як підтверджено матеріалами справи, позивач 14.09.2018 звільнений з військової служби, яку проходив за контрактом.
На час проходження служби позивачем (до 01.03.2018) була чинна Постанова Кабінету Міністрів України "Про питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 № 889 (далі - Постанова № 889).
Підпунктом 2 пункту 1 Постанови № 889 установлена щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):
з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Колегія суддів зазначає, що спірна щомісячна додаткова грошова винагорода носила систематичний, щомісячний характер, з огляду на що вона належить до додаткових видів грошового забезпечення та відповідно до статті 43 № 2262-ХІІ підлягає врахуванню під час обчислення пенсії колишніх військовослужбовців.
Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, а також постановах Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 240/11441/19, від 13.05.2021 у справі № 2240/2468/18, від 11.11.2021 у справі № 240/5760/19.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2021 № 933, поданої позивачем для здійснення перерахунку первинно обчисленого розміру пенсії, позивачу з вересня 2016 року по лютий 2018 року включно перед звільненням виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода.
Отже, дії відповідача щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди, виплаченої позивачу з вересня 2016 року по лютий 2018 року, для обрахунку суми пенсії позивача є протиправними.
Проаналізувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що фактично довідка Військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2021 № 933 уточнювала зміст грошового атестату, виданого військовою частиною для призначення пенсії позивача.
Вказана довідка сторонами у справі не оскаржена, відповідач під час судового розгляду не спростував правильність та достовірність наведених у ній відомостей.
В той же час, за приписами частин 1 і 2 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Як встановлено вище, спірна Довідка складена 29.11.2021 та подана позивачем до пенсійного органу в грудні 2021 року.
Вказана обставина унеможливлює застосування такої Довідки з моменту призначення пенсії позивача (15.09.2018), так як такої довідки не існувало до 29.11.2021, відповідно пенсійний орган не порушив прав позивача до моменту отримання спірної довідки та відмови її врахувати.
Окрім того, приписи ч. 2 ст. 63 Закону№ 2262-ХІІ чітко визначає, що перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.
Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище правові позиції Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій відповідача та необхідність зобов`язання провести перерахунок первинно призначеної пенсії ОСОБА_1 за наслідками отримання заяви позивача від 03.12.2021. також, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що обчисленні розміру пенсії, до складу грошового забезпечення, з якого обраховувався розмір пенсії мали бути включені отримані, згідно з Військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2021 № 933, додаткові види грошового забезпечення, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода.
В той же час, позовні вимоги, на виконання ч. 2 ст. 63 Закону№ 2262-ХІІ, можуть бути задоволені лише за період з 13.12.2020 (моменту отримання спірної довідки пенсійним органом).
З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.
Таким чином, апеляційна скарга позивача є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню із прийняттям постанови про задоволення позовних вимог в частині.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року - скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Київській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу з 13 грудня 2020 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди вiдповiдно до Довідки Військової частини НОМЕР_1 від 29 листопада 2021 року № 933.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Київській області здійснити з 13 грудня 2020 року перерахунок тa виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Довідки Військової частини НОМЕР_1 від 29 листопада 2021 року № 933, з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач                                                            В. В. Кузьменко

Судді:                                                                                Я. М. Василенко

                                                                                          О. В. Карпушова