ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.01.2026
Справа № 522/18342/25
Провадження № 2/522/8110/25
Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого – судді Ярема Х.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу 
за позовом 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 
до ОСОБА_4 
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 

ВСТАНОВИВ:
13.08.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 .
Позивачі просять суд: 
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 212 356,63 грн. матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 54 500 грн. матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди, завданої ДТП.
08.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Відповідач повідомлений на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України (відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи).
Крім того, судова кореспонденція направлялась за останнім відомим місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ). Конверт повернувся через неможливість вручення одержувачу.
На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Позивачі пояснюють, що 08.06.2025 з вини водія ОСОБА_4 , відповідальність якого була застрахована в АТ «СК «Країна», сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача ОСОБА_1 Skoda Kodiaq д/н НОМЕР_1 отримав пошкодження, вартість відновлювального ремонту за якими складає 362 295,89 грн. Страхова компанія виплатила страхове відшкодування 250 000 грн., що відповідає межі страхового ліміту. Решту складає 112 295,89 грн., які відповідач відмовляється сплатити. На з`ясування розміру збитків позивач ОСОБА_2 сплатив 4 500 грн. Крім того, відповідачем завдано ОСОБА_1 , як власнику пошкодженого автомобіля, моральні страждання, які вона оцінює в 100 000 грн. Також, відповідачем позивачам ОСОБА_2 , як водію пошкодженого автомобіля та ОСОБА_3 як пасажиру пошкодженого автомобіля, спричинені моральні які вони оцінюють в 50 000 грн. кожному. 
Судом встановлено такі обставини справи.
ОСОБА_1 є власником автомобіля Skoda Kodiaq д/н НОМЕР_1 .
08.06.2025 з вини водія автомобіля KIA д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкодження отримав автомобіль Skoda Kodiaq д/н НОМЕР_1 , яким в момент ДТП керував ОСОБА_5 , що встановлено постановою Пересипського районного суду м. Одеси від 01.07.2025 у справі № 523/11629/25. 
Згідно з висновком експерта №40/25-Е транспортно-товарознавчого дослідження автомобіля Skoda Kodiaq д/н НОМЕР_1 від 05.07.2025, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 362 295,85 грн. Вартість проведеного експертного дослідження складає 4 500 грн., які сплачені 12.06.2025 ОСОБА_2 
15.07.2025 АТ «Страхова компанія «Країна» на підставі страхового акту № 34/78302/2.2.29 виплатило на користь ОСОБА_1 250 000 грн. страхового відшкодування за страхувальника ОСОБА_4 , що відповідає межам страхового ліміту в 2025 році.
Згідно довідки від 08.06.2025 № 2532, ОСОБА_3 діагностовано забої обох плечових суглобів, пошкодження ротаційних манжет, больовий синдром.
09.06.2025 ОСОБА_3 на підставі УЗД плечового суглобу, діагностовано надрив в області передніх відділів ротаційної манжети плеча. 
Висновки суду.
Предметом та підставами позову є стягнення з відповідача, як винуватця ДТП, матеріальної шкоди, сума якої перевищує страховий ліміт страхувальника та моральної шкоди. 
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
ОСОБА_1 є власником пошкодженого в ДТП автомобіля Skoda Kodiaq д/н НОМЕР_1 , а отже, має право на відшкодування збитків, спричинених автомобілю. 
Згідно з ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1ч.1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до ч.3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. 
Верховний Суд у постанові № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 вказав, якщо цивільно-правова відповідальність винуватця застрахована, то потерпілий повинен вимагати відшкодування розміру завданого збитку зі страхової компанії. При цьому сам винуватець відповідає за відшкодування вартості відновлювального ремонту, яка не покривається страховою компанією.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Kodiaq д/н НОМЕР_1 складає 362 295,89 грн. Страхова компанія виплатила страхове відшкодування у сумі 250 000 грн., що відповідає межі страхового ліміту. Решта складає 112 295,89 грн.
Отже, вимоги про відшкодування на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 112 295,89 грн. суд вважає обгрунтованими та задовольняє їх.
Вартість експертного дослідження склала 4 500 грн., які були сплачені позивачем ОСОБА_2 , який керував пошкодженим автомобілем у момент ДТП, а тому суд задовольняє вимоги ОСОБА_2 в цій частині.
Щодо стягнення моральної шкоди.
Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі ст. 23ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.
Обґрунтовуючи вимоги в частині заподіяння моральної шкоди, позивач ОСОБА_1 посилалась на те що, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, в неї змінився усталений спосіб і ритм життя, вона була змушена витрачати час на проведення оцінки збитків, ремонт автомобіля та юридичні консультації.
Обґрунтовуючи вимоги в частині заподіяння моральної шкоди, позивач ОСОБА_3 посилається на те що, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, йому діагностовано травму плеча, що призвело до тимчасового обмеження навантажень на верхні кінцівки.
Обґрунтовуючи вимоги в частині заподіяння моральної шкоди, позивач ОСОБА_2 посилається на те що, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, він пережив хвилювання про свій стан здоров`я та стан здоров`я пасажира та через пошкодження автомобіля.
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Тягар доказування в сфері компенсації моральної шкоди покладається у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, на позивача, який повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок та на відповідача, який доводить відсутність протиправності та вини.
Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування.
Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лише посилаються на те, що внаслідок ДТП їм було спричинено моральної шкоди. При цьому будь яких доказів, які б свідчили про перенесення ними моральних страждань у зв`язку з фізичним болем та стражданнями, яких вони зазнали, у зв`язку з ушкодженням здоров`я; душевних страждань, яких вони зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою щодо них; душевних страждань, яких вони зазнали, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням їх майна; приниження їх честі та гідності, суду не надано.
Щодо доводів відповідача ОСОБА_3 , то суду взагалі не надано доказів знаходження його в автомобілі в момент ДТП. 
У зв`язку з тим, що позивачі не довели моральної шкоди, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір за подачу позову стягується з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1 167,96 грн.
Щодо стягнення з відповідача 60,74 грн. сервісного збору за оплату судового збору, то відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
При цьому, банківська комісія - це грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування.
З огляду на вказане суд вважає, що стягненню на користь позивачки підлягають виключно судові витрати без врахування комісії, оскільки банк було обрано нею самостійно, та банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, який встановлюється державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати. Комісію за обслуговування було стягнуто обраним позивачем банком за надання йому банківської послуги (Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 25.01.2023 у справі № 523/12032/18). 
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – задовольнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 112 295,89 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 4 500 гривень вартості експертного дослідження.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 167,96 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення скалдено 07.01.2026.

Суддя       Ярема Х.С.