Справа № 273/1171/25
Провадження № 2/273/360/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Бєлкіної Д.С., за участі секретаря судового засідання Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубрівської сільської ради про стягнення витрат
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області з позовом до Дубрівської сільської ради про стягнення витрат.
Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що отримав дозвіл відповідача на розробку проекту землеустрою за межами с. Стовпи з метою в подальшому отримати у власність земельну ділянку орієнтовною площею 2 га. В подальшому вказану технічну документацію Дубрівська сільська рада йому не затвердила, мотивуючи введенням на території України воєнного стану. Натомість, Дубрівська сільська рада зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку та має намір продати право оренди ділянки на земельних торгах. Прзначені на 09.04.2025 земельні торги не відбулися, однак намір продати право оренди земельної ділянки відповідачем реалізовано.
Враховуючи наведене, просить стягнути з Дубрівської сільської ради витрати, понесені на розробку проекту землеустрою.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Від представника позивача адвоката Підопригори Р.Б. на адресу суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом вчасно та належним чином, подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Також, відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
Так, судом встановлено, що позивач звернувся до Дубрівської сільської ради із заявою від 29.12.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної форми власності територіальної громади в особі Дубрівської сільської ради, з правом передачі у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами н.п. Стовпи, Дубрівської сільської ради, Новоград-Волинського (Звягельського) району Житомирської області, зареєстрована уповноваженою особою за вхідним №733 від 29.12.2021 року.
Згідно рішення сесії Дубрівської сільської ради від 11.02.2022 року №447, сесія сільської ради вирішила надати дозвіл громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, з метою передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства (землі запасу сільськогосподарського призначення комунальної форми власності).
Згідно витягу з додатку до рішення 12 сесії 8 скликання від 11.02.2022 року №447 список громадян, надано дозвіл на розробку проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок, п.п. №36 ОСОБА_1 , орієнтовною площею 1,50 га, цільове призначення земельної ділянки 01.03, поза межами н.п. с. Стовпи.
Позивач уклав договір з ФОП ОСОБА_2 від 14.02.2021 року №989-ПБЖ на виконання робіт, з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (01.03) орієнтовною площею 1,5000 га, за межами с. Стовпи, Новоград-Волинського (Звягельського) району, Житомирської області.
Таким чином, на замовлення позивача, ФОП ОСОБА_2 , було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 1,4335 га - для ведення особистого селянського господарства (01.03) ОСОБА_1 , за межами с. Стовпи Звягельського району Житомирської області.
В результаті робіт виконаних ФОП ОСОБА_2 на замовлення ОСОБА_1 через Електронні сервіси Державного земельного кадастру, була проведена Державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, сформовано земельну ділянку площею 1,4335 га, присвоєно їй кадастровий номер 1820686500:04:000:1022, та на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки, державним кадастровим реєстратором надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.04.2023 року номер витягу: НВ-9918263412023.
За надані послуги позивачем було сплачено кошти в розмірі 4000.00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 15.02.2022 року.
В подальшому, позивач звернувся до Дубрівської сільської ради із заявою від 27.04.2023 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності територіальної громади в особі Дубрівської сільської ради з правом передачі у власність площею 1,4335 га, кадастровий номер 1820686500:04:000:1022 для ведення особистого селянського господарства за межами с. Стовпи Дубрівської сільської ради Звягельського району Житомирської області. До заяви було додано копію вищевказаного проекту із землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.04.2023 року за номером: НВ-9918263412023, яка була прийнята секретарем ради, про що свідчить відповідний напис у вказаній заяві.
Дубрівська сільська рада, листом від 15.05.2023 року за №233/2, відмовила у затверджені проекту землеустрою, вказавши, що «отримавши вашу заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної форми власності територіальної громади в особі Дубрівської сільської ради ОСОБА_1 з правом передачі у власність площею 1,4335 га, кадастровий номер 1820686500:04:000:1022 для ведення особистого селянського господарства на території Дубрівської ОТГ, повідомляємо, що керуючись діючим законодавством, а саме п.п. 5 п. 27 перехідних положень Земельного кодексу України, під час дії воєнного стану розгляд рішень про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі у власність, розроблення та затвердження такої документації забороняється. Рекомендуємо дочекатися змін до законодавства, що дозволять розглядати відповідні рішення.»
На початку липня, позивачу стало відомо, що право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1820686500:04:000:1022 було виставлено на земельні торги (аукціон), вказана обставина підтверджується інформацією про лот за наведеним веб-посиланням та Протоколом про результати земельних торгів.
Із рішення Дубрівської сільської ради від 21.02.2024 року №853 «Про включення земельної ділянки до Переліку земельних ділянок, право оренди яких, підлягає продажу на земельних торгах (аукціоні) та затвердження умов про ведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності Дубрівської сільської ради» беззаперечно вбачається, що серед інших земельних ділянок, які включені до переліку земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на земельних торгах (аукціоні), наявна земельна ділянка з кадастровим номером 1820686500:04:000:1022, яка була сформована в ДЗК на підставі документів та заяви позивача.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.07.2025 року №434731351: - 21.02.2024 року, зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1820686500:04:000:1022, площею 1,4335 га за Дубрівською сільською радою.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю -це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Згідно частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Частиною першою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, та Погодження і затвердження документації із землеустрою регулюються статтями 118, 186 ЗК України.
Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У заяві зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
За частиною сьомою статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає заяву у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Частиною дев`ятою статті 118 ЗК України, визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відповідно частини першої статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Частиною другою статті 79-1 ЗК України, визначено, що формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.
Частиною 3-5 статті 79-1 ЗК України, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Частиною першою статті 50 ЗУ «Про землеустрій», визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.
Відповідно до абзацу п`ятого статті 123 ЗК України, надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року по справі № 688/2908/16-ц вказала наступне.
«34.1 Зацікавлена особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У клопотанні зазначаються, зокрема, орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення і додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.
34.2 Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування надає дозвіл (або мотивовану відмову у його наданні).
34.3 За замовленням заінтересованої особи виконавець розробляє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
36.2 У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись).
36.3 Конкретизується ж земельна ділянка у проекті землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»).
36.4 Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від цього висновку.
60. Метою розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є її індивідуалізація (конкретизація). Здійснення такої індивідуалізації, зокрема, дозволяє здійснити формування земельної ділянки.
67. Водночас слід наголосити, що розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження хоча й здійснюється заявником з метою отримання земельної ділянки в користування, однак вчиняється саме в інтересах територіальної громади чи держави з метою формування такої земельної ділянки. Тому в разі неотримання в користування такої земельної ділянки особа, яка понесла витрати на розробку та погодження проекту землеустрою, за умови формування земельної ділянки, може претендувати на відшкодування здійснених витрат.
Також, Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2024 року по справі №695/1039/22, використав вказане у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року по справі № 688/2908/16-ц, зазначивши:
36.4 Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від цього висновку.
37. Водночас Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб.
Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), не розкриття необхідної контрагенту інформації тощо» [...].
67. [...] розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження хоча й здійснюється заявником з метою отримання земельної ділянки, однак вчиняється саме в інтересах територіальної громади чи держави з метою формування такої ділянки. Тому в разі неотримання земельної ділянки особа, яка понесла витрати на розробку та погодження проекту землеустрою, за умови формування земельної ділянки, може претендувати на відшкодування здійснених витрат».
Таким чином, дії позивача, які включали звернення за дозволом, укладення з ФОП ОСОБА_2 договору від 14.02.2021 р. №990-ПБЖ на виконання робіт для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (01.03), погодження проекту землеустрою, а також його державну реєстрацію та присвоєння кадастрового номера, були спрямовані виключно на відведення земельної ділянки у власність позивача для ведення особистого селянського господарства.
Ці кроки призвели до формування земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, та як об`єкта цивільних прав, що, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року по справі № 688/2908/16-ц, є дією, яка вчиняється в інтересах територіальної громади, в даному випадку в особі Дубрівської сільської ради.
Позивач виконав усі залежні від нього дії, добросовісно дотримуючись встановленої законом процедури безоплатної приватизації землі.
За його заявою була сформована ділянка з кадастровим номером 1820686500:04:000:1022, яка тепер існує з визначеними межами та кадастровим номером, а отже, її можна використовувати, в тому числі й для передачі в оренду, як це зробила сільська рада. Таким чином, фактичні витрати позивача на розробку проекту землеустрою принесли користь Дубрівській сільській раді, дозволивши їй розпорядитися вже сформованою ділянкою через аукціон без складення документації із землеустрою, як вказано в абзаці п`ятому статті 123 ЗК України .
Оскільки позивач поніс витрати на виготовлення проекту землеустрою, але сформована в результаті таких дій земельна ділянка, з кадастровим номером 1820686500:04:000:1022, площею 1,4335 га, з цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства (01.03), буде передана в оренду іншій особі, то вищенаведене є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення витрат за виготовлення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 , за межами с. Стовпи Звягельського району Житомирської області в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Враховуючи наведене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн., що підтверджується квитанцією.
Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Керуючись ст.ст.19, 293, 313, 314 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :
Позов ОСОБА_1 до Дубрівської сільської ради про стягнення витрат – задовольнити.
Стягнути з Дубрівської сільської ради (код ЄДРПОУ: 04344446) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати за виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4335 га - для ведення особистого селянського господарства (01.03) за межами с. Стовпи Звягельського району Житомирської області в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Стягнути з Дубрівської сільської ради (код ЄДРПОУ: 04344446) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) 968,96 грн. витрат на судовий збір за подання позовної заяви.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Бєлкіна Д.С.