ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року 
м. Київ

справа №755/13628/25
адміністративне провадження №К/990/47095/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою адвоката Хайнака Тараса Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня                 2025 року, постановлену суддею Гавриловою О.В., і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Штульман І.В., суддів Кобаля М.І., Черпака Ю.К.,
У С Т А Н О В И В :
І. Короткий зміст обставин справи і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
1. У липні 2025 року адвокат Хайнак Тарас Леонідович (далі - Хайнак Т.Л.) подав в інтересах ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) через підсистему «Електронний суд» до Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 17 січня 2025 року №Б/1325, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
2. Дніпровський районний суд міста Києва ухвалою від 25 липня 2025 року позовну                    заяву повернув позивачеві на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
3. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 29 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Хайнака Т.Л., який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , залишив без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року - без змін.
ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
4. Адвокат Хайнак Т.Л. подав в інтересах ОСОБА_1 до Верховного Суду касаційну скаргу,             у якій просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня              2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року  і направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд. 
5. Скаржник зазначає про незаконність вказаних судових рішень, порушення та              неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що зазначені в оскаржуваних судових рішеннях мотиви суперечать висновкам Верховного             Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 06 листопада 2024 року в справі №483/346/24,         від 16 грудня 2024 року в справі №916/4258/23, від 23 січня 2025 року в справі №480/8785/24, від 21 травня 2025 року в справі №388/2167/24. Указує про неврахування судами першої                та апеляційної інстанцій змін, внесених до Положення про ордер на надання правничої допомоги рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року №36 «Про внесення змін   до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення РАУ №162 від 04 серпня 2017 року», згідно із якими ордер вважається підписаним адвокатом, якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер.
IІІ. Рух справи у суді касаційної інстанції
6. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів Соколова В.М., Уханенка С.А. ухвалою від 25 листопада 2025 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
7. ІНФОРМАЦІЯ_2 відзиву на касаційну скаргу не подано. 
8. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. від 16 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Хайнака Т.Л., який діє               в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення участі в судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції та призначено цю справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами з 17 грудня 2025 року.
ІV. Позиція Верховного Суду
9. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №755/13628/25 стало оскарження судових рішень, зазначених у частині другій статті 328 КАС України, і посилання скаржника на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.
10. Надаючи оцінку обґрунтованості касаційної скарги і оскаржуваним ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року та постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року, Верховний Суд, з урахуванням приписів статті 341 КАС України, виходить із таких міркувань.
11. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року, залишеною        без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення повернуто позивачеві на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України.
12. Судове рішення має ґрунтуватися виключно на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, що передбачено приписами статті 242 КАС України.
13. Так, статтями 160, 161 КАС України встановлено вимоги до форми та змісту позовної заяви, а також визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.
14. Згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. 
15. За приписами частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
16. Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
17. Документи, що підтверджують повноваження представників, визначені статтею 59 КАС України, і, згідно із пунктом 1 частини першої цієї статті, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
18. Повноваження адвоката як представника, відповідно до частини четвертої статті 59 КАС України, підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI); 3) дорученням органу (установи), уповноваженого  законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
19. У частинах п`ятій та шостій статті 59 КАС України обумовлено, що відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідченні суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
20. Приписами частин сьомої та восьмої статті 59 КАС України передбачено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис  відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
21. Статтею 43 КАС України визначено зміст адміністративної процесуальної правосуб`єктності, відповідно до якої це є здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові.
22. Підстави для здійснення адвокатської діяльності встановлено у статті 26 Закону №5076-VI, за приписами якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність;  3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням         та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму        ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти  в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
23. Із аналізу наведених правових норм висновується, що у разі подання позовної заяви адвокатом за відсутності документів, що посвідчують його повноваження на надання правничої допомоги, суд має підстави для застосування положень пункту 3 частини четвертої статті           169 КАС України.
24. Повертаючи ухвалою від 25 липня 2025 року позовну заяву позивачеві на підставі пункту           3 частини четвертої статті 169 КАС України, суд першої інстанції встановив, що адвокат          Хайнак Т.Л. підписав та подав через підсистему «Електронний суд» позовну заяву, позивачем за якою є ОСОБА_1 На підтвердження повноважень адвокатом долучено сканкопію ордеру серії АА №1603605 на надання правничої допомоги, зі змісту якого вбачається, що адвокат здійснює адвокатську діяльність в адвокатському об`єднанні «КОДЕКС ГРУП КИЇВ». Пунктом  10 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41, (далі - Положення №41), передбачено,          що ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера,          та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи. Під час дії воєнного стану на території України дозволяється видача адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням ордеру без скріплення його печаткою юридичної особи та без підпису керівника адвокатського об`єднання, адвокатського бюро. Правовідносини між адвокатом, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро врегульовуються внутрішніми документами цих організаційно-правових форм здійснення адвокатської діяльності.              Разом із тим, поданий ордер не є сформованим електронним ордером в установленій адміністратором формі через підсистему «Електронний суд» і не містить обов`язкового реквізиту, передбаченого пунктами 10, 12 Положення №41, - підпису адвоката, який надає правову допомогу (у графі «Адвокат»). Правова позиція щодо того, що обов`язковим реквізитом ордера є власноручний підпис адвоката (у графі «Адвокат»), неодноразово була висловлена Верховним Судом. З огляду на викладене, наданий ордер не відповідає Положенню №41, а відтак, не може вважатися таким, що підтверджує повноваження адвоката Хайнака Т.Л., як представника позивача ОСОБА_1. Таким чином, позовну заяву подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на її підписання і звернення               з нею до суду від імені та в інтересах позивача, що є підставою для повернення позовної             заяви позивачеві відповідно до положень пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України.
25. Залишаючи постановою від 29 жовтня 2025 року ухвалу суду першої інстанції від 25 липня 2025 року без змін, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву ОСОБА_1. Зокрема зазначив, що позовну заяву від імені               ОСОБА_1 подав через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» адвокат Хайнак Т.Л. 19 липня 2025 року та підписав шляхом накладення власного електронного підпису адвоката. На підтвердження повноважень адвокат Хайнак Т.Л. до позовної заяви додав ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1603605 від 19 липня 2025 року. Вказаний ордер не сформований адвокатом в системі «Електронний суд», а завантажений як додаток до заяви             у вигляді файлу «pdf». Однак у ньому відсутні всі необхідні відомості, визначені у пункті                  12 Положення №41, а саме в графі ордеру «Адвокат» відсутній особистий підпис адвоката Хайнака Т.Л. Перевіривши наданий ордер на представництво інтересів позивача ОСОБА_1 щодо його відповідності вимогам частини другої статті 26 Закону №5076-VI і пункту 12 Положення №41, судом першої інстанції було правильно вказано на відсутність у цьому ордері одного із обов`язкових реквізитів, а саме підпису адвоката, що свідчить про процесуальну дефектність відповідного документа, яка, своєю чергою, виключає у такій ситуації можливість покликання на ордер як на документ, що належно посвідчує повноваження адвоката           Хайнака Т.Л. на представництво інтересів позивача ОСОБА_1 . Отже, скріплення адвокатом електронним цифровим підписом додатку до позовної заяви ОСОБА_1 у форматі файлу  «pdf» із згенерованим на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України бланком ордера про надання правничої (правової) допомоги, який не містить особистого підпису адвоката, не свідчить про дотримання ним форми документа, що підтверджує його право на здійснення представництва інтересів особи, як того вимагають норми Закону №5076-VI та Положення №41. За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що адвокат Хайнак Т.Л. не надав належних документів на підтвердження його повноважень щодо підписання позовної заяви від імені позивача ОСОБА_1., тому наявні підстави для повернення позовної заяви на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України.
26. Отже, як установлено судами попередніх інстанцій, адвокат Хайнак Т.Л. подав 19 липня 2025 року в інтересах ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» до Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву, яка скріплена електронним підписом. Додатком до цієї позовної заяви є ордер на надання правничої допомоги серії АА №1603605 від 19 липня 2025 року, який завантажено у вигляді файлу «pdf» і не містить обов`язкового реквізиту, а саме особистого підпису адвоката Хайнака Т.Л. у графі «Адвокат».
27. Згідно із абзацами другим і третім частини восьмої статті 18 КАС України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі         або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або                  її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом. Особливості використання електронного підпису або засобу електронної ідентифікації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або             її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням   про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
28. Відповідно до частин сьомої та восьмої статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду,               а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням              Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених                 цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками  справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
29. Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 затверджене Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС), яке визначає  порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем            (модулів) ЄСІТС, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів) (пункт 2 цього Положення).
30. Згідно із пунктом 8 Положення про ЄСІТС підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (id.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС         у межах наданих прав. Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.
31. За приписами абзацу першого пункту 9 Положення про ЄСІТС процедура реєстрації в         ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних           особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
32. У пункті 24 Положення про ЄСІТС визначено, що підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання                    та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи. Інструкція користувача Електронного суду розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua.
33. Електронний документ, як зазначено у підпункті 5.4 пункту 5 Положення про ЄСІТС, - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора.
34. За визначенням, наведеним у пункті 27 частини першої статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
35. Відповідно до пункту 16 Положення про ЄСІТС процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до ЄСІТС.
36. У пункті 26 Положення про ЄСІТС передбачено, що електронні документи створюються             із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.
37. Згідно із пунктом 27 Положення про ЄСІТС до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються. Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.
38. Отож представником у суді може бути адвокат або законний представник, що встановлено частиною першою статті 57 КАС України. Повноваження адвоката як представника, відповідно до частини четвертої статті 59 КАС України, підтверджуються одним з таких документів:                 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону №5076-VI; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». Поняття ордеру визначено у частині другій статті 26 Закону №5076-VI та означає письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката           на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
39. Як випливає зі змісту оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій         застосували Положення №41, яке встановлює вимоги до оформлення ордеру для підтвердження повноважень на надання правової допомоги. Водночас слушними є доводи, викладені у касаційній скарзі, про те, що суди не врахували зміни, внесені до Положення №41 та до рішення Ради адвокатів України від 04 серпня 2017 року №162 рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року №36.
40. За приписами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
41. Так, рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року №36 «Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення РАУ №162 від 04 серпня 2017 року» внесено зміни до Положення №41, а саме викладено пункти 2, 9, абзац перший пункту 10 та підпункти 12.10, 12.11, абзац перший підпункту 12.12 вказаного Положення у        новій редакції: « 2. Ордер на надання правничої допомоги є письмовий документ (в паперовій                   або електронній формі), що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої          допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05.07.2012 №5076-VI              «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України. Електронна               копія електронного ордера на надання правничої допомоги виготовляється в порядку встановленому для оригіналу ордеру на надання правничої допомоги в електронній формі (здійснюється візуальне подання електронного документа в електронній формі з накладенням          електронного підпису), у т.ч. не потребує проставляння слів «Згідно з оригіналом»).»; « 9. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом (власноручно або електронним підписом) та посвідчується печаткою адвоката (за            її наявності).»; « 10. Ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката (власноручний або електронний) який надає правничу допомогу на підставі цього ордера, та підпис (власноручний або електронний) керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи (за               її наявності).»; « 12.10. Підпис адвоката (власноручний або електронний) який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»);»; « 12.11. Підпис адвоката (власноручний або електронний) який надає правничу допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»);»; « 12.12. Підпис (власноручний або електронний) керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку,          якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням.», а також доповнено пункт 12 цього Положення новим підпунктом 12.15 наступного змісту: « 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або             ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер.».
42. Як зауважив Європейський суд з прав людини, зобов`язання використовувати електронний зв`язок для звернення до суду має на меті гарантувати належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності шляхом прискорення, полегшення та підвищення надійності процедурних обмінів. Усвідомлюючи бум дематеріалізації правосуддя в державах-членах і виклики, пов`язані з цим, Суд переконаний, що цифрові технології можуть сприяти кращому відправленню правосуддя і бути поставленим на службу правам, гарантованим статтею 6 § 1 Конвенції, тому Суд погоджується, що така мета є законною (CASE OF XAVIER LUCAS v. FRANCE, заява №15567/20, § 46, рішення від 09 червня 2022 року).
43. Верховний Суд у постановах від 06 листопада 2024 року в справі №483/346/24, від 21 травня 2025 року в справі №388/2167/24, від 25 червня 2025 року в справі №580/14/25, від 11 вересня 2025 року в справі №620/1979/25 наголосив, що гарантування кожному права на судовий захист та заборона обмеження в такому праві, в тому числі в умовах інтенсивної діджиталізації суспільства, повномасштабної збройної агресії проти України російської федерації та введення воєнного стану на всій території України, хоча б з точки зору найвищої соціальної цінності життя та здоров`я людини, спонукають до сприяння в забезпеченні плюралізму способів взаємодії між судами та учасниками судового процесу, способів підписання ордеру, а не                  їх обмеження судами; ордер має бути підписаний адвокатом; ордер вважається таким, що містить підпис адвоката за умови, що: він містить власноручний («фізичний») підпис, він підписаний електронним підписом, він є додатком до документа, який підписано електронним підписом; у випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») чи електронного підпису на ордер не вимагається.
44. У постановах від 21 травня 2025 року в справі №388/2167/24, від 11 вересня 2025 року                            в справі №620/1979/25, від 23 жовтня 2025 року в справі №456/104/25, від 19 листопада            2025 року в справі №466/964/25 Верховний Суд констатував, що у випадку, якщо ордер          додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») підпису на ордер не вимагається. Таким чином, ордер  на надання правничої (правової) допомоги, виданий відповідно до Закону №5076-VI, що подається до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд», уважається належним чином оформленим та підтверджує повноваження адвоката на представництво інтересів особи в суді, якщо такий ордер підписаний (засвідчений) кваліфікованим електронним підписом адвоката, який ідентифікує його особу, а відповідність ордера типовій формі, затвердженій Радою адвокатів України, та наявність у ньому всіх обов`язкових реквізитів може бути перевірена судом за допомогою загальнодоступних засобів, зокрема через офіційний вебсайт Національної асоціації адвокатів України. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 06 листопада 2024 року в справі №483/346/24,             від 16 грудня 2024 року в справі №916/4258/23, від 14 березня 2025 року в справі №343/1061/24 та інших. 
45. Таким чином, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, як і апеляційний суд, не врахували, що подання адвокатом Хайнаком Т.Л. в інтересах ОСОБА_1 позовної заяви здійснено через підсистему «Електронний суд» 19 липня 2025 року, тобто після внесення змін до Положення №41 та до рішення Ради адвокатів України від 04 серпня 2017 року №162 рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року №36, тому накладення адвокатом окремого власноручного (фізичного) підпису на ордер за умови, що він доданий до документа, що посвідчений електронним підписом, ордер підписаний (засвідчений) електронним підписом,              не вимагалося.
46. Практика Верховного Суду, на яку послалися суди попередніх інстанцій, була сформована          до внесення змін до Положення №41 та до рішення Ради адвокатів України від 04 серпня           2017 року №162 рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року №36, якими змінено вимоги до процедури оформлення та подання відповідних документів.
47. Отже, повертаючи позовну заяву позивачеві, подану в його інтересах адвокатом           Хайнаком Т.Л., на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України, суд першої інстанції, як і суд апеляційної інстанції, допустили порушення норм процесуального права,             що призвело до постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
48. Доводи, викладені у касаційній скарзі, знайшли своє підтвердження. 
49. Відповідно до частин першої та четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
50. За таких обставин, Верховний Суд, з огляду на приписи частин першої та четвертої статті 353 КАС України, дійшов висновку, що касаційна скарга адвоката Хайнака Т.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а оскаржувані ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року - скасуванню із направленням справи №755/13628/25 до                 суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі. 
V. Судові витрати
51. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу адвоката Хайнака Тараса Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
2. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року в справі №755/13628/25 скасувати. 
3. Справу №755/13628/25 направити до Дніпровського районного суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                                          О. В. Кашпур 
Судді:                                                                                                     В. М. Соколов
                                                                                                    С. А. Уханенко