ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/6362/25
09 лютого 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:
головуючої судді Дерех Н.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до Білобожницької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Чортківська окружна прокуратура Тернопільської області, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Білобожницької сільської ради (надалі, відповідач), в якому просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнати протиправною бездіяльність Білобожницької сільської ради, що полягає у неліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у с.Палашівка за координатами 48.983763, 25.576025, с.Полівці за координатами 48.988217, 25.582562, с. Косів за координатами 48.104133, 25.608659, с.Звиняч за координатами 48.136934, 25.581590, с.Буданів за координатами 48.179360, 25.704909, зобов`язати Білобожницьку сільську раду ліквідувати несанкціоновані сміттєзвалища у с.Палашівка за координатами 48.983763, 25.576025, с.Полівці за координатами 48.988217, 25.582562, с. Косів за координатами 48.104133, 25.608659, с.Звиняч за координатами 48.136934, 25.581590, с.Буданів за координатами 48.179360, 25.704909.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що органом контролю надавався відповідачу Білобожницькій сільській раді розумний та достатній строк на усунення виявлених порушень, однак органом місцевого самоврядування вимоги Державної екологічної інспекції у Тернопільській області у визначений строк виконані не були. Таким чином, Білобожницькою сільською радою не вживаються заходи щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ, а також належним чином не виконуються повноваження у сфері поводження з відходами у вигляді бездіяльності щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ. Відсутність взаємодії, спрямованої на досягнення збереження навколишнього природного середовища та створення сприятливих, безпечних умов для життя і здоров`я людей, призводить до не виконання покладених на Білобожницьку сільську раду функцій у сфері охорони навколишнього природного середовища. 
Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Зокрема, вважає, що наказ №67 від 03.05.2024 Державної екологічної інспекції в Тернопільській області “Про проведення планової перевірки” є протиправним, оскільки прийнятий за відсутності підстав, поза межами повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки об`єкт перевірки не був передбачений Переліком центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2024 році. При цьому, зазначає, що доказів погодження зазначеного вище наказу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю) - Держекоінспекцією щодо доцільності здійснення (проведення) планового заходу Білобожницької сільської ради позивач до суду не надав. Відтак, на думку представника відповідача, враховуючи порушення Інспекцією порядку проведення перевірки, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №339 від 09.03.1999 року, грубі процедурні порушення, а саме відсутність наказу Держекоінспекції на проведення планової перевірки, вихід за межі предмету перевірки в частині перевірки здійснення повноважень, які згідно вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що взагалі не відносяться до делегованих повноважень органу виконавчої влади, дії Інспекції щодо проведення вказаного планового заходу контролю є протиправними, як і Акт від 13.05.2024 року №3, Акт №17 від 26.07.2024, Акт позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №27 від 23.06.2025, Вимога щодо приведення у відповідність із законодавством №1/1-1-11-1403 від 17.05.2024, Вимога №1/1-3-04-14-2236 від 29.07.2024 року складені та винесені за результатом протиправно проведеного планового заходу контролю.
Представник Чортківської окружної прокуратури подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю. Серед іншого, зазначає, що зауваження представника відповідача щодо Актів, складених за результатом проведеної перевірки, жодним чином не свідчать про процедурні порушення проведеної перевірки. Просить врахувати, що Білобожницькій сільській раді органом контролю надавався розумний та достатній строк на усунення виявлених порушень, однак органом місцевого самоврядування Вимоги Державної екологічної інспекції у Тернопільській області у визначений строк виконані не були, і впродовж тривалого часу (більше року) оскаржені не були. 
Від представника Державної екологічної інспекції на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що органу місцевого самоврядування про факти виявлення несанкціонованих сміттєзвалищ на підвідомчій території було відомо з наслідків проведення планової перевірки. Проте, раціональних заходів щодо ліквідації стихійних сміттєзвалищ вжито не було, незважаючи на видані органу місцевого самоврядування вимоги, що, на думку представника Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, є порушенням ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 188-5 КУпАП. Вважає, що Білобожницька сільська рада зобов`язана забезпечувати на своїй території належне поводження з відходами, дбати про охорону навколишнього природного середовища, вживати заходів щодо ліквідації несанкціонованих і не контрольованих відходів. 
Судом встановлено, що відповідно до Наказу №67 від 03.05.2024 Державної екологічної інспекції в Тернопільській області визначено у термін з 07 по 13 травня 2024 провести планову перевірку Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області. 
Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №3 від 13.05.2024 встановлено, що Білобожницькою територіальною громадою частково виконується п.7 ч.2 ст. 26 Закону України «Про управління відходами», а саме забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів. Так, під час проведення перевірки виявлено стихійні сміттєзвалища в: с.Базар за координатами 48.932408, 25.578908 - розмір засмічення 7х4 і 6х7, площа 28 і 42 м кв.; с. Палашівка за координатами 48.983763, 25.576025 - 41х3 і 21х32, площа засмічення 123 і 672 м кв.; с.Полівці за координатами 48.988217, 25.582562 - 44х12, площа засмічення 528 м. кв.; с.Косів за координатами 48.104133, 25.608659 - 55х7, 5х6, 11х2, 55х11 площа 385 м кв., 30 м кв., 22 м кв., 605 м кв.; с.Звиняч за координатами 48.136934, 25.581590 - розмір засмічення 120х4, 19х8,5, 46х3, площа 480 м кв., 161, 5 м кв., 138 м кв.; за координатами 49.1297740, 25.6640142 - розмір засмічення 13х2, площа 26 кв.м. с.Буданів за координатами 48.179360, 25.704909 - 46х13, площа 592 м кв. За результатами заходу контролю старшим державним інспектором з охорони навколишнього середовища видано Вимогу № 3 від 17.05.2025 на усунення порушень вимог поводження з відходами, зокрема п.7 щодо ліквідації виявлених несанкціонованих сміттєзвалищ з терміном до 17.07.2024.
Білобожницькою сільською радою листом від 14.07.2024 03-151415 Державну екологічну інспекцію в Тернопільській області повідомлено про часткове виконання п.7 Вимоги №3 від 17.05.2024. 
З метою проведення перевірки виконання Вимоги №3 від 17.05.2024 Начальником Державної екологічної інспекції в Тернопільській області видано Наказ №105 від 22.07.2024, яким наказано у термін з 23 по 26 липня 2024 провести позапланову перевірку Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області. 
Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №17 від 26.07.2024 встановлено, що п.7 Вимоги № 3 від 17.05.2024 виконано частково, а саме сміттєзвалище: с. Базар за координатами 48.932408, 25.578908 ліквідовано; с.Палашівка за координатами 48.983763, 25.576025 ліквідовано частково - розмір засмічення 63х5, висота 0,5 м, площа 315 м кв. с.Полівці за координатами 48.988217, 25.582562 - розмір засмічення становить 72х7, висота 2 м, площа засмічення 504 м. кв.; с. Косів за координатами 49.104133, 25.608659 - розмір засмічення становить 55х7, 5х6, 11х2, 55х11 площа 385 м кв., 30 м кв., 22 м кв., 605 м кв., висотою 1, 5 м; с.Звиняч за координатами 49.136934, 25.581590 - розмір засмічення становить 150х5, 120х3, площа 750 м кв., 360 м кв., висота 0,5; за координатами 49.1297740, 25.6640142 - ліквідовано; с.Буданів за координатами 49.179360, 25.704909 - розмір засмічення становить 130х5, площа 650 м кв., висота 0,5 м. 
Також, представниками відділу інструментально-лабораторного контролю 23.07.2024 відібрано проби ґрунту у місцях сміттєзвалищ та складено 05.08.2024 Протоколи вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів. 
За результатами виявлених порушень посадовою особою Державної екологічної інспекції України в Тернопільській області 23.07.2024 складено відносно Білобожницького сільського голови Шепети В.М.: - протокол № 007732 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 52 КУпАП; - протокол № 007731 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 188-5 КУпАП; Постановою №21 від 25.09.2024 про накладення адміністративного стягнення голову Білобожницького сільського голову ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 52, ч.1 ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 гривень. Державним інспектором Державної екологічної інспекції України в Тернопільській області 10.01.2025 проведено розрахунок розміру відшкодування збитків заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок засмічення земель у населених пунктах с. Палашівка, с. Косів, с. Звиняч, с. Буданів, який становить 285345,77 гривень. 
Розмір відшкодування збитків заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок забруднення земель у населених пунктах с. Палашівка, с. Косів, с. Звиняч, с. Буданів становить 28651, 68 гривень. Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області 04.04.2025 надіслано в Білобожницьку сільську раду претензії про необхідність сплати збитків завданих навколишньому середовищу. 
Також на усунення виявлених порушень Державною екологічною інспекцією у Тернопільської області видано Вимогу №1/1-3-04-2236 від 29.07.2024, відповідно до п. 7 вказано щодо ліквідації виявлених сміттєзвалищ, а саме в с. Палашівка, с.Полівці, с.Косів, с. Звиняч та с.Буданів з терміном виконання до 17.11.2024. 
Листом №03-15/718 від 27.11.2024 Білобожницька сільська рада повідомила Державну екологічну інспекцію про виконання Вимоги №1/1-3-04- 2236 від 29.07.2024, зокрема зазначено про виконання п.7 щодо ліквідації сміттєзвалищ в с. Базар, с. Палашівка, с. Буданів та проведено укучення в с.Полівці, Косів, Звиняч. 
З метою проведення перевірки виконання Вимоги №1/1-3-04-2236 від 29.07.2024 Начальником Державної екологічної інспекції в Тернопільській області видано Наказ № 116 від 19.06.2025, яким наказано у термін з 19 по 23 червня 2025 провести позапланову перевірку Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області. 

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №27 від 23.06.2025 встановлено, що п.7 Вимоги від 29.07.2025 не виконано, а саме не вжито заходів до ліквідації сміттєзвалищ: с.Палашівка за координатами 48.983763, 25.576025- розмір засмічення 63х5, висота 0,5 м, площа 315 м кв. с.Полівці за координатами 48.988217, 25.582562 - 72х7, висота 2 м, площа засмічення 504 м. кв.; с. Косів за координатами 49.104133, 25.608659 - 55х7, 5х6, 11х2, 55х11 площа 385 м кв., 30 м кв., 22 м кв., 605 м кв., висотою 1, 5 м; с.Звиняч за координатами 49.136934, 25.681590 - розмір засмічення 150х5, 120х3, площа 750 м кв., 360 м кв., висота 0,5; с.Буданів за координатами 49.179360, 25.704909 - 130х5, площа 650 м кв., висота 0,5 м. 
Окрім цього, слід зазначити, що розпорядженням Білобожниціького сільського голови №86а-од від 16.08.2024 визначено відповідального, щодо усунення недоліків згідно Вимоги №1/1-3-04-2236 від 29.07.2024 ОСОБА_2 . 
З урахуванням даного розпорядження відносно ОСОБА_2 Державною екологічною інспекцією у Тернопільської області 15.07.2025 складено Протокол про адміністративне правопорушення №007748 за ст.188-5 КУпАП та Постановою № 12 від 15.07.2025 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, який 25.07.2025 сплачено.
Вважаючи, що Білобожницькою сільською радою не вживаються заходи щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ, а також належним чином не виконуються повноваження у сфері поводження з відходами у вигляді бездіяльності щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ, керівник Чортківської окружної прокуратури звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтею 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру" та статтею 53 КАС України.
Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Як визначено частинами четвертою, п`ятою статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.
При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 у справі №920/121/19, суд зазначає, що поняття "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 17.10.2019 у справі №569/4123/16-а).
Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.
З наведеного висновується, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.
Тому ключовою підставою для визначення права прокурора на звернення до суду з цим позовом є встановлення факту невжиття Держекоінспекцією у Тернопільській області дій щодо захисту інтересів держави.
Враховуючи наявність несанкціонованого неконтрольованого звалища відходів, що призводить до екологічної небезпеки, втрачання природних ресурсів, генетичного фонду живої природи ландшафтів та інших природних комплексів, а також невжиття Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області заходів щодо забезпечення ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища відходів, у тому числі, щодо звернення до суду із відповідним позовом, суд вважає, що наявні передбачені частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.
Так, відповідно до статей 13, 16 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, а забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.
Відповідно до частин 1, 3 статі 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, а саме: забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; дають згоду на розміщення на своїй території підприємств, установ і організацій у порядку, визначеному законом; видають (переоформлюють, видають дублікати, анулюють) дозволи на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення у випадках, передбачених законом; затверджують місцеві екологічні програми; організовують вивчення навколишнього природного середовища; забезпечують інформування населення про стан навколишнього природного середовища, функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно-аналітичних систем; здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про управління відходами» основними цілями державної політики у сфері запобігання утворенню та управління відходами є: 1) захист здоров`я людей та навколишнього природного середовища від негативного впливу відходів; 2) здійснення заходів у сфері управління відходами без загрози здоров`ю людей та спричинення шкоди навколишньому природному середовищу в межах встановлених нормативів шкідливого впливу фізичних факторів; 3) дотримання ієрархії управління відходами; 4) запровадження розширеної відповідальності виробника.
Основними принципами державної політики у сфері запобігання утворенню та управління відходами є: 1) запобігання - утворювач або власник відходів вживає заходів для запобігання утворенню відходів, а також для уникнення, зменшення або усунення негативного впливу відходів на здоров`я людей та навколишнє природне середовище; 2) "забруднювач платить" - утворювач або власник відходів покриває витрати на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення та оброблення, включаючи витрати на створення та утримання об`єктів оброблення відходів; 3) територіальної наближеності - оброблення відходів здійснюється на найближчій споруді або установці з оброблення відходів, або в місці захоронення відходів, враховуючи їх екологічну та економічну ефективність, відповідно до регіональних та місцевих планів управління відходами; 4) формування конкурентного середовища у сфері управління відходами - суб`єкти господарювання, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не повинні вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію у сфері управління відходами. 
Статтею 4 Закону України «Про управління відходами» передбачено, що ієрархія управління відходами впроваджується центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями з метою (у порядку пріоритетності): 1) запобігання утворенню відходів; 2) підготовки відходів до повторного використання; 3) рециклінгу; 4) відновлення відходів (у тому числі виробництва енергії); 5) видалення відходів.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про управління відходами» запобігання утворенню відходів досягається реалізацією таких заходів: 1) заохочення та підтримка сталого виробництва і споживання продукції; 2) заохочення проектування, виробництва та використання ресурсоефективної та більш довговічної продукції, у тому числі подовження строку її використання, а також продукції, придатної до ремонту, повторного використання та модернізації; 3) виділення з відходів сировини, яка може бути використана повторно; 4) забезпечення доступності запасних частин, інструкцій з експлуатації, технічної інформації чи інших інструментів, обладнання або програмного забезпечення, що дозволяють проводити ремонт і забезпечують повторне використання продукції без зниження рівня її якості та безпечності функціонування; 5) зменшення обсягів утворення відходів з урахуванням впровадження найкращих доступних технологій і методів управління у процесі промислового виробництва; 6) зменшення вмісту небезпечних речовин у продукції відповідно до технічних регламентів; 7) зменшення утворення відходів, непридатних з технічних чи економічних причин до рециклінгу або інших операцій з відновлення відходів; 8) визначення продукції, яка є основним джерелом засмічення навколишнього природного середовища, та вжиття відповідних заходів для запобігання та зменшення утворення відходів такої продукції; 9) проведення інформаційних кампаній для підвищення обізнаності громадськості з питань запобігання утворенню відходів та забрудненню навколишнього природного середовища; 10) створення суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування відповідно до компетенції та забезпечення діяльності пунктів приймання відходів продукції для ремонту та підготовки їх до повторного використання; 11) зменшення обсягів утворення відходів харчових продуктів у роздрібних та інших торговельних мережах, закладах громадського харчування та домогосподарствах.
Статтею 26 Закону України «Про управління відходами» регламентовано повноваження органів місцевого самоврядування у сфері управління відходами.
До повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить: 1) участь у реалізації державної політики у сфері управління відходами; 2) участь у розробленні та реалізації регіональних планів управління відходами; 3) затвердження місцевих планів управління відходами; 4) вирішення питань щодо розміщення на території відповідних територіальних громад об`єктів оброблення відходів; 5) створення пунктів роздільного збирання побутових відходів. 
До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить: 1) розроблення та реалізація місцевих планів управління відходами; 2) організація управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення; 3) визначення у встановленому порядку суб`єктів господарювання, які здійснюють збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів; 4) визначення адміністратора послуги з управління побутовими відходами; 5) запровадження роздільного збирання побутових відходів та забезпечення виконання цільових показників щодо підготовки для повторного використання та рециклінгу побутових відходів; 6) організація роботи пунктів роздільного збирання побутових відходів; 7) забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів; 8) передача відходів, власник яких не встановлений, суб`єктам господарювання у сфері управління відходами для їх оброблення; 9) надання інформації, проведення роз`яснювальної та просвітницької роботи серед населення щодо управління відходами; 10) визначення одиниці вимірювання обсягу наданої послуги з управління побутовими відходами; 11) затвердження норм надання послуги з управління побутовими відходами; 12) затвердження інвестиційних програм суб`єктів господарювання у сфері управління побутовими відходами; 13) встановлення тарифів на послугу з управління побутовими відходами, а також тарифів на збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів окремо за видами побутових відходів (змішані, великогабаритні, ремонтні, небезпечні); 14) укладення договорів з організаціями розширеної відповідальності виробників щодо запровадження приймання та роздільного збирання видів побутових відходів, на які поширюється розширена відповідальність виробника.
Органи місцевого самоврядування здійснюють й інші повноваження у сфері управління відходами відповідно до закону.
Згідно до статті 30 Закону «Про управління відходами» органи місцевого самоврядування забезпечують управління побутовими відходами згідно з правилами благоустрою населеного пункту, регіональними та місцевими планами управління відходами та забезпечують кожному утворювачу побутових відходів надання послуги з управління побутовими відходами.
Аналогічні обов`язки виконавчих органів міських рад з питань поводження з відходами, зокрема в частині ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ, були передбачені і Законом України «Про відходи», який був чинний до 09.07.2023 року.
Згідно статті 5 Закону України «Про відходи» основними принципами державної політики у сфері поводження з відходами є пріоритетний захист навколишнього природного середовища та здоров`я людини від негативного впливу відходів, екологічних, економічних та соціальних інтересів суспільства щодо утворення та використання відходів з метою забезпечення його сталого розвитку.
До основних напрямків державної політики щодо реалізації зазначених принципів належить, зокрема, забезпечення повного збирання і своєчасного знешкодження та видалення відходів, а також дотримання правил екологічної безпеки при поводженні з ними, зведення до мінімуму утворення відходів та зменшення їх небезпечності, організація контролю за місцями чи об`єктами, обов`язковий облік відходів на основі їх класифікації та паспортизації, створення умов для реалізації роздільного збирання побутових відходів шляхом запровадження соціально-економічних механізмів, спрямованих на заохочення утворювачів цих відходів до їх роздільного збирання.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про відходи» суб`єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами.
Статтею 21 Закону України «Про відходи» регламентовані повноваження органів місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами.
Так, зокрема, органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: виконання вимог законодавства про відходи; організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами; здійснення контролю за раціональним використанням та безпечним поводженням з відходами на своїй території; ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів; надання згоди на розміщення на території села, селища, міста місць чи об`єктів для зберігання та захоронення відходів, сфера екологічного впливу функціонування яких згідно з діючими нормативами включає відповідну адміністративно-територіальну одиницю.
Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України «Про відходи» на кожне місце чи об`єкт зберігання чи видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількість та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про метод контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.
Також власні (самоврядні) повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів також визначені підпунктом 26 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Крім того, відповідно до пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо організація управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення, знешкодження та захоронення трупів тварин (підпункту 6) та передача відходів, власник яких не встановлений, суб`єктам господарювання у сфері управління відходами для їх оброблення (підпункт 27).
Відповідно до підпункту 38 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для управління відходами, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.
Крім цього, відповідно до абзацу першого пункту 71 розділу V “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 №724-р затверджено територію територіальних громад Тернопільської області. Згідно додатку до даного розпорядження Білобожницька, Базарська, Буданівська, Джуринська, Звиняцька, Косівська, Палашівська, Полівецька, Ридодубівська, Ромашівська громади увійшли до Білобожницького територіальної громади. 
Пунктом 24 перехідних положень до Земельного кодексу України передбачено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. 
Таким чином, земельні ділянки, які були розташовані за межами сільських рад, перейшли у комунальну власність територіальних громад, а відтак і об`єкти, які розташовані на зазначених землях, у тому числі і відходи, перейшли у власність територіальних громад, а тому, з урахуванням ст. 11 Закону України «Про управління відходами», суб`єктом права власності на відходи, які складуються на несанкціонованих сміттєзвалищах у с.Палашівка за координатами 48.983763, 25.576025, с.Полівці за координатами 48.988217, 25.582562, с. Косів за координатами 48.104133, 25.608659, с.Звиняч за координатами 48.136934, 25.581590, с.Буданів за координатами 48.179360, 25.704909, слід вважати Білобожницьку сільську раду. 
Отже, на думку суду, Білобожницькою сільською радою допущено порушення вимог статей 3, 4, 5, 12, 26, 30 Закону України «Про управління відходами», ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 26, 27, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 35, 46 Закону України «Про охорону земель», зокрема, не здійснюється ліквідація несанкціонованих звалищ відходів, які тривають і на даний час. 
За наведених обставин, суд вважає, що наявні підстави для визнання протиправною бездіяльності Білобожницької сільської ради, яка триває по даний час та полягає у незабезпеченні ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у с.Палашівка за координатами 48.983763, 25.576025, с.Полівці за координатами 48.988217, 25.582562, с. Косів за координатами 48.104133, 25.608659, с.Звиняч за координатами 48.136934, 25.581590, с.Буданів за координатами 48.179360, 25.704909.
Вирішуючи спір по суті, суд критично оцінює доводи представника відповідача стосовно протиправності наказу №67 від 03.05.2024 Державної екологічної інспекції в Тернопільській області "Про проведення планової перевірки", так як даний наказ може бути окремим предметом судової перевірки. 
Доказів визнання протиправним та скасування зазначеного наказу судом не здобуто та учасниками справи суду не подано. 
З наведеного вище мотиву, суд приймає до уваги доводи Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області, що вимоги Державної екологічної інспекції у Тернопільській області відповідачем у визначений строк виконані не були, і впродовж тривалого часу (більше року) оскаржені не були. 
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
З урахуванням викладеного, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Білобожницької сільської ради, що полягає у неліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у с.Палашівка за координатами 48.983763, 25.576025, с.Полівці за координатами 48.988217, 25.582562, с. Косів за координатами 48.104133, 25.608659, с.Звиняч за координатами 48.136934, 25.581590, с.Буданів за координатами 48.179360, 25.704909.
Зобов`язати Білобожницьку сільську раду ліквідувати несанкціоновані сміттєзвалища у с.Палашівка за координатами 48.983763, 25.576025, с.Полівці за координатами 48.988217, 25.582562, с. Косів за координатами 48.104133, 25.608659, с.Звиняч за координатами 48.136934, 25.581590, с.Буданів за координатами 48.179360, 25.704909. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено та підписано 09 лютого 2026 року.
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Реквізити учасників справи:
позивач - Чортківська окружна прокуратура Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Антона Горбачевського, 4, м. Чортків, Чортківський р-н, Тернопільська обл.,48501 код ЄДРПОУ 02910098), в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль, 46008, код ЄДРПОУ 37977693),
відповідач - Білобожницька сільська рада (місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 34, с. Білобожниця, Чортківський район, Тернопільська область,48530 код ЄДРПОУ:04393657).
Головуюча суддя Дерех Н.В.