ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" січня 2026 р. справа № 300/8876/23
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Остап?юка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» за № 926020112696 від 30.11.2023, зобов`язання перевести з 27.11.2023 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015, статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723 від 16.12.1993, здійснивши нарахування та виплату пенсії у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідках Головного управління соціального захисту населення Верховинської районної держаної адміністрації Івано-Франківської області від 22.11.2023 за № 448/05-01/06, № 449/05-01/06.
01.01.2023 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач позовні вимоги щодо предмету спору обґрунтовує тим, що з 08.07.2011 до 30.04.2020 отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», з 01.05.2020 отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 28.11.2023 звернувся із заявою про переведення з 27.11.2023 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015, статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723 від 16.12.1993, з врахуванням довідок Головного управління соціального захисту населення Верховинської районної держаної адміністрації Івано-Франківської області від 22.11.2023 за № 448/05-01/06, № 449/05-01/06. Однак, оскаржуваним рішення за № 926020112696 від 30.11.2023 йому відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця у зв`язку з відсутністю у нього такого права. Вважає оскаржуване рішення протиправним, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, направив суду відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими не погодився, із посиланням на відповідні норми права та твердження. Просив в задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що 01.05.2020 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058 (з 08.07.2011 до 30.04.2020 отримував пенсію призначену відповідно до Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”). 28.11.2023 позивач звернувся із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за результатами розгляду заяви від 28.11.2023 та наданих документів прийнято рішення № 926020112696 від 30.11.2023 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший у зв`язку з відсутністю підстав. Оскільки позивач отримував пенсію призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» за нормами Закону України «Про державну службу», а тому відсутні підстави вважати, що в цьому випадку йдеться про призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» вперше. У зв`язку цим позовні вимоги про зобов`язання здійснити нарахування та виплату пенсії у розмірі 60 відсотків заробітної плати зазначеної у довідках про заробітну плату № 448/05-01/06 та № 449/05-01/06 від 22.11.2023 є вимогою щодо перерахунку пенсії як державному службовцю, проведення якого на даний час законодавчо не передбачено.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
З 08.07.2011 позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». З 01.05.2020 йому призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
28.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення його з 27.11.2023 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015, статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723 від 16.12.1993, з врахуванням довідок Головного управління соціального захисту населення Верховинської районної держаної адміністрації Івано-Франківської області від 22.11.2023 за № 448/05-01/06, № 449/05-01/06.
Після реєстрації, за принципом екстериторіальності, вказана заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
За результатом розгляду заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняло рішення за № 926020112696 від 30.11.2023 про відмову в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 28.11.2023.
Оскаржуване рішення обґрунтоване тим, що статтею 21 Закону України від 07.06.2001 № 2493-ІІІ передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Статтею 37-1 Закону № 3723 було визначено порядок і умови перерахунку пенсії державних службовців. З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII. У зв`язку з прийняттям даного Закону, стаття 37-1 Закону № 3723, що передбачала проведення перерахунку пенсії втратила чинність. Тому відсутні підстави для даного перерахунку.
Позивач, вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за № 926020112696 від 30.11.2023 протиправним, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку даним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ.
Частина перша статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
Проте, 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII (далі Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. 
Таким чином, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 делеговано Кабінету Міністрів України.
Умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям були визначені постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірі заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865 (далі Постанова № 865), зокрема у пунктах 4 та 5, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.
Надалі, постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013 (далі Постанова № 1013), якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015, пункт 4 Постанови № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. 
Таким чином, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова № 1013 не містить.
Отже, з 01.12.2015 до 01.05.2016 законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому, чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.
01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» за №889-VIII, у зв`язку з чим положення Закону № 3723-ХІІ частково втратили чинність, у тому числі норми статті 37-1.
Натомість, статтею 90 Закону № 889-VIII встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З урахуванням наведеного, підстави для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців відсутні, позаяк законодавство не регламентує ані права особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.
Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 555/2183/16-а, від 26.02.2020 у справі № 508/808/16-а, від 28.10.2020 у справі № 826/16182/18, від 22.04.2021 у справі № 712/10182/17, від 03.11.2021 у справі № 373/2149/16-а.
Відсутність механізму перерахунку пенсії державним службовцям призначених за статтею 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ була також предметом розгляду Конституційного Суду України.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України „Про державну службу“ від 16 грудня 1993 року № 3723-XII зі змінами.
Зокрема, в абзаці 4 пункту 5.6 мотивувальної частини даного рішення Конституційний Суд України також констатував, що розміри пенсій державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону № 3723, на відміну від розмірів пенсій, призначених на підставі інших нормативних актів, не підлягають перерахуванню.
Враховуючи наведене, Конституційний Суд України зазначив, що сучасний стан законодавчого врегулювання з перерахунку розмірів пенсій суб`єкта права на конституційну скаргу та інших осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723, є не звичайною законодавчою прогалиною (лакуною), а законодавчим упущенням (legislative omission), наявність якого є порушенням Конституції України. Для розвитку, конкретизації та деталізації приписів статей 3, 8, 24, 46 Основного Закону України перерахунок розмірів пенсій обов`язково має бути внормований у законі, ухваленому Верховною Радою України (пункт 5.7 даного рішення).
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що оскільки чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок, виданих Головним управлінням соціального захисту населення Верховинської районної держаної адміністрації Івано-Франківської області від 22.11.2023 за № 448/05-01/06, № 449/05-01/06 з одночасним переведенням його з пенсії за віком за Законом № 1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до Закону № 889-VIII.
Суд відхиляє посилання позивача на пункти 10, 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII, як на правову підставу для задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на таке.
За нормами пунктів 10– 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 10).
Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 11).
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 12).
Суд вважає, норми пунктів 10– 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII на спірні у цій справі правовідносини не поширюються, позаяк позивачу уже була призначена пенсія з 08.07.2011 відповідно до Закону № 3723-ХІІ, а з 01.05.2020 позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, тоді як пунктами 10– 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII регулюються виключно питання призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ для осіб, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають необхідний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, а не питання переведення з одного виду пенсії на інший чи перерахунку пенсій колишніх державних службовців.
Тобто, позивач уже реалізував своє право на призначення пенсії державного службовця задовго до набрання чинності Законом № 889-VIII, а тому не належить до кола осіб, визначених пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону № 3723-ХІІ за певних умов після 01.05.2016.
Частинами 2, 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.
Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Тобто, за змістом даних норм пенсія призначається один раз, а у разі набуття права особою на інший вид пенсії приймається відповідне рішення про переведення на інший вид пенсії.
Відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі – Закон № 2493-III) дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховуються: час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (далі – Порядок № 283) (чинним до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в органі місцевого самоврядування), визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Пунктом 2 Порядку № 283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), в тому числі, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (2493-14), а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Відповідно до норм статті 21 Закону № 2493-III пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.
В даних правовідносинах позивачу вперше призначено пенсію відповідно до Закону України Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу», і повторного її призначення за тією ж нормою в межах пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII не потребує.
Фактично пункти 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII регламентують право на призначення пенсії державного службовця за однією нормою в залежності від проміжку часу в який особі вона призначається.
І як вже суд зазначав вище з посиланням на рішення Конституційного суду України – прогалина в перерахунку розмірів пенсій державних службовців в залежності від дати призначення пенсії, обов`язково має бути внормована в законі, ухваленому Верховною Радою, а не за рахунок рішення суду у справі, оскільки законодавчо визначених підстав для цього немає.
Крім того, відповідно до пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається. Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону, а також видатки на індексацію зазначених пенсій фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.
При цьому суд зауважує, що порядок та умови перерахунку пенсій регулюється статтями 41-45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак перерахунок у зв`язку з наданням довідок про заробітну плату працюючого державного службовця відсутній.
Тобто, за бажанням позивача йому може бути поновлена виплата пенсії державного службовця, проте в розмірі, який було встановлено до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Як наслідок, суд вважає, що довідки Головного управління соціального захисту населення Верховинської районної держаної адміністрації Івано-Франківської області від 22.11.2023 за № 448/05-01/06, № 449/05-01/06 не створюють правових підстав для перерахунку пенсії позивача, оскільки довідки, згідно із пунктом 5 Порядку № 622 видаються виключно для призначення пенсії згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що з врахуванням встановлених обставин справи та наведених норм права, суд дійшов висновку про те, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не було фактичних та правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок Головного управління соціального захисту населення Верховинської районної держаної адміністрації Івано-Франківської області від 22.11.2023 за № 448/05-01/06, № 449/05-01/06.
Однак, суд звертає увагу відповідачів, що позивач має право за його заявою на переведення на раніше призначену пенсію державного службовця, що чітко закріплено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Встановлені фактичні обставини, тобто вік позивача, страховий стаж та стаж державної служби, а також встановлені даним Законом норми дають право позивачу на переведення його на пенсію раніше призначену, а саме по статті 37 Закону № 3723-XI, проте в розмірі, який було встановлено до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Як встановив суд, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за № 926020112696 від 30.11.2023 мотивоване тим, що статтею 37-1 Закону №3723 було визначено порядок і умови перерахунку пенсії державних службовців. З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII. У зв`язку з прийняттям даного Закону, стаття 37-1 Закону № 3723, що передбачала проведення перерахунку пенсії втратила чинність. Тому відсутні підстави для даного перерахунку. У зв`язку з чим відповідач відмовив в переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 28.11.2023.
Однак, з такими мотивами для відмови в переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» суд не погоджується та вважає помилковими, з наведених вище підстав про наявність у позивача права на переведення його на пенсію раніше призначену, а саме по статті 37 Закону № 3723-XI, проте в розмірі, який було встановлено до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
За вказаних вище обставин, суд вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за № 926020112696 від 30.11.2023 про відмову в переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 28.11.2023 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Вирішуючи вимоги позивача зобов`язального характеру, то суд зазначає, що визначений позивачем спосіб захисту за вимогами зобов`язального характеру може призвести до зменшення розміру пенсії позивача, оскільки за висновками суду відсутні підстави на перерахунок пенсії позивача на підставі довідок Головного управління соціального захисту населення Верховинської районної держаної адміністрації Івано-Франківської області від 22.11.2023 за № 448/05-01/06, № 449/05-01/06. При цьому, позивач має право на переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». 
Тому суд, з метою недопущення зменшення розміру пенсії позивача, в разі задоволення вимог про зобов`язання відповідача перевести позивача на пенсію державного службовця, то суд вважає, що в даних правовідносинах необхідно зобов`язати орган Пенсійного фонду повторно розглянути заяву позивача від 28.11.2023.
При цьому, суд зазначає, що у даній справі, органом за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, рішенням якого відмовлено позивачу в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Тому, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності щодо заяви позивача від 28.11.2023, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Така позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 08.02.2024 по справі №500/1216/23 (провадження №К/990/37966/23).
За таких обставин, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною 2 статті 9, статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача від 28.11.2023, з врахуванням вищезазначених висновків суду.
Решта доводів та заперечень учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до задоволення частково.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення частково, позивач згідно з квитанцією № 20 від 21.12.2023 сплатив судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області частину сплаченого судового збору в розмірі 800 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за № 926020112696 від 30.11.2023 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 28.11.2023.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (індекс 25009, вулиця Соборна, будинок 7-А, місто Кропивницький, код ЄДРПОУ 20632802) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (індекс 78712, село Верхній Ясенів, Верховинський район, Івано-Франківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 28.11.2023.
В задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, код ЄДРПОУ 20551088) відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя   Остап`юк С.В.