ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2025 року Справа № 915/1206/25 
м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Мавродієвої М.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,
представника позивача: не з`явився,
представника відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Елестек-Ліфт”, 
до відповідача: Комунального підприємства “Дирекція єдиного замовника “Океан”, 
про: стягнення заборгованості у розмірі 32895,52 грн, - 

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Елестек-Ліфт” звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №20 від 15.08.2025 (вх.№11833/25 від 15.08.2025) в електронному вигляді, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства “Дирекція єдиного замовника “Океан” заборгованість у загальному розмірі 32895,52 грн за Договором підряду №01/2021 з повного технічного обслуговування ліфтів від 01.01.2021, з якої: 24231,97 грн збитки від інфляції, 4652,33 грн - 3% річних та 4011,22 грн пеня.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2025, - справу №915/1206/25 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.
Ухвалою від 20.08.2025 позовну заяву суд залишав без руху та встановлював позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
22.08.2025 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 27.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 15.10.2025.
15.10.2025 від позивача на адресу суду надійшла заява б/н від 15.10.2025 (вх.№14554/25), в якій він просить суд слухати справу у відсутності представника позивача; позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Підготовче засідання призначене на 15.10.2025 не відбулось, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення даного засідання у Миколаївській області тривала повітряна тривога. 
15.10.2025 суд ухвалив призначити підготовче засідання на 14.11.2025.
Ухвалою суду від 14.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2025.
Згідно ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Ухвали суду у даній справі направлялась відповідачу до його електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та отримані останнім.
За таких обставин враховуючі приписи п.2) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач не скористалися наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.
Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.
Відповідач у судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Позивачем у заяві б/н від 15.10.2025 підтримано позовні вимоги.
Судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.
У судовому засіданні 03.12.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та зазначив, що проголошення вступної та резолютивної частини рішення відбудеться 15.12.2025.
Вступна та резолютивна частини рішення підписані судом 15.12.2025.

Щодо тривалості судового провадження, суд, з урахуванням критеріїв розумності, які вироблені Європейським судом з прав людини вважає за необхідне зазначити наступне.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено елементи права на судовий захист, серед яких є розумний строк розгляду справи, який вважається окремим елементом доступності правосуддя. 
Європейський суд з прав людини (надалі – ЄСПЛ), правовою основою функціонування та діяльності якого є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, опрацював критерії, які дозволяють зробити висновки про розумність розгляду конкретної справи. Зокрема, у п.47 рішення у справі “Бараона проти Португалії” 1987 року Суд відзначив: “Розумність тривалості розгляду повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформульованих у практиці Суду, зокрема, комплексності справи, поведінки заявника і відповідних державних органів”. Критерій комплексності справи означає оцінювання складності справи з урахуванням обставин і фактів, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть за собою певні юридичні наслідки. Вона може бути пов`язана як із питаннями факту, так і з правовими аспектами: характером фактів, які необхідно встановити; кількістю питань, які розглядаються в межах справи; віддаленістю, з точки зору простору та часу, між подіями та фактами, що розглядаються, та процесом судочинства; кількістю свідків та інших проблем, пов`язаних зі збором доказів; міжнародними факторами; приєднанням справи до інших, а також вступом у процес нових осіб. Крім того, складність справи, а відтак й строк її розгляду, залежать, від складності предмету доказування у справі, без чого неможливо правильно вирішити справу по суті та застосувати норми матеріального права; від обсягу фактів предмета доказування, який може змінюватися у зв`язку зі зміною підстав позову, збільшенням чи зменшенням позовних вимог; від кількості доказів, наданих сторонами”. 
Також ЄСПЛ зазначає, що тривалість строку розгляду справи може бути пов`язана з перевантаженням судової системи, що, в свою чергу, може бути викликано певними надзвичайними ситуаціями. Приймаючи до уваги, що з початку військової агресії Російської Федерації проти України бойові дії ведуться, у тому числі, на території Миколаївської області, Господарський суд Миколаївської області, через оголошення повітряних тривог, перебої з постачанням електричної енергії тощо, працював з певними обмеженнями у здійсненні правосуддя та не мав об`єктивної можливості для повноцінного розгляду справи №915/1206/25 в межах строку, передбаченого ГПК України.
Відповідно, розгляд даної справи відбувся у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, та продовженого відповідними указами Президента України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.
01.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Елестек-Ліфт” (надалі - підрядник, позивач у справі) та Комунальним підприємством “Дирекція єдиного замовника “Океан” (надалі - замовник, відповідач у справі) укладено Договір підряду №01/2021 з повного технічного обслуговування ліфтів від 01.01.2021, згідно умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію та виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів на об`єктах замовника, згідно Додатку №1 (п.1.1 Договору).
Згідно п.2.1 Договору загальна вартість договору визначається сторонами у відповідності до Додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору.
У відповідності до п.5.1 Договору, першого числа місяця наступного за розрахунковим підрядник надає замовнику акт виконаних робіт (далі - Акт) із зазначенням їх вартості.
Відповідно до п.5.3 Договору на підставі підписаних Актів замовник самостійно оплачує виконані роботи не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. 
Згідно п.5.5 Договору замовник не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплачує роботи згідно процентного співвідношення оплати квартиронаймачами, власниками квартир за технічне обслуговування ліфтів, що є складовою тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від суми оплати, що надійшла за поточний розрахунковий період на поточний рахунок замовника за послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій, згідно даних довідки, відповідно до п.5.4 цього Договору, при цьому замовник не несе відповідальності за несплату (несплату, неповну сплату, несвоєчасну сплату) квартиронаймачами, власниками квартир за виконанні роботи з технічного обслуговування ліфтів, що дає право підряднику стягувати заборгованість за виконанні роботи безпосередньо з квартиронаймачів та власників квартир, і відповідно, позбавляє права стягувати вказану заборгованість з замовника.
Пунктом 6.8 Договору встановлено, що у будь-якому разі сторона, яка прийняла виконані роботи (умови) зобов`язана виконати свої обов`язки (виконати роботи, оплатити вартість робіт) відповідно до прийнятих робіт (умов).
Додатковою угодою №5/1 від 20.12.2022 сторони підтвердили, що Договір діє до 31.12.2025.
На виконання умов Договору, позивачем у січні 2021 році здійснено технічне обслуговування ліфтів на суму 113160,30 грн, що підтверджується Актом прийому виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів за січень 2021 року від 30.01.2021, отриманого 29.01.2021 за вх.№42 та підписаного відповідачем без зауважень.
Відповідач, у порушення вимог п.5.3 Договору щодо оплати виконаних робіт до 10.02.2021, здійснив несвоєчасну оплату послуг, а саме: 
- платіжним дорученням №134 від 12.02.2021 на суму 50000,0 грн; 
- платіжним дорученням №237 від 22.03.2021 на суму 6500,0 грн; 
- платіжною інструкцією №760 від 07.11.2023 на суму 100000,0 грн. 
У зв`язку з тим, що вказаний платіж був перерахований відповідачем без конкретного призначення, а лише із позначкою “Оплата згідно договору”, то частиною цього переказу позивач погасив борг відповідача за січень 2021 року у розмірі 56660,30 грн.
У результаті прострочення відповідачем оплати виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів за січень 2021 року, позивач зазнав матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.
Отже, відповідно до норм чинного законодавства, у позивача виникло право на відшкодування матеріальних втрат у вигляді індексації санкції простроченої суми заборгованості, а також трьох процентів річних від простроченої суми та пені. 
Враховуючи викладене, позивач нарахував інфляційні втрати, 3% річних та штрафні санкції на суму боргу у розмірі 56660,30 грн, яку отримав від відповідача із затримкою у 999 календарних днів (з 11.02.2021 по 06.11.2023).
Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, за період прострочення оплати з 11.02.2021 по 06.11.2023 інфляційні втрати становлять 24231,97 грн, 3% річних - 4652,33 грн, а розмір пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.02.2021 по 10.08.2021 згідно ст.258 ЦК України та ч.6 ст.232 ГК України становить - 4011,22 грн
Вказані обставини стали підставою звернення позивачем до суду з даним позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
У відповідно до ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено судом вище, на виконання умов Договору підряду №01/2021 з повного технічного обслуговування ліфтів від 01.01.2021 позивачем у січні 2021 року здійснено технічне обслуговування ліфтів на загальну суму 113160,30 грн, що підтверджується відповідним актом, який підписано та скріплено печатками сторін.
Відповідачем, в порушення п.5.3 Договору, здійснено оплату виконаних робіт частинами на загальну суму 113160,60 грн, з простроченням строків оплати, що підтверджується: платіжним дорученням №134 від 12.02.2021 на суму 50000,0 грн; платіжним дорученням №137 від 22.03.2021 на суму 6500,0 грн; платіжною інструкцією №760 від 07.11.2023 на суму 100000,0 грн. 
Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що останній платіж був перерахований відповідачем без конкретного призначення, а лише із позначкою «Оплата згідно договору», то частиною цього переказу позивач погасив борг відповідача за січень 2021 року у розмірі 56660,30 грн.
Станом на день розгляду справи відповідачем не подано суду доказів, які б спростовували позовні вимоги. 
У результаті прострочення відповідачем оплати виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів за січень 2021 року, позивач зазнав матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. Відповідно, у позивача виникло право на відшкодування матеріальних втрат у вигляді індексації простроченої суми заборгованості, а також 3% річних від простроченої суми.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача збитки від інфляції за період з лютого 2021 року по жовтень 2023 року в загальному розмірі 24231,97 грн та 3% річних за період з 11.02.2021 по 06.11.2023 в загальному розмірі 4652,33 грн.
Судом перевірено розрахунки збитків від інфляції та 3% річних, встановлено, що такі розрахунки є арифметично вірними та правильними, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).
У відповідності до п.6.4 Договору, в разі порушення замовником строків оплати, передбачених п.5.5 цього Договору, він зобов`язаний сплатити підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період заборгованості, від суми боргу за кожен день прострочення.
Посилаючись на несвоєчасну оплату відповідачем за виконані роботи по Договору підряду №01/2021 з повного технічного обслуговування ліфтів від 01.01.2021, позивач на підставі п.6.4 Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 11.02.2021 по 10.08.2021 в загальному розмірі 4011,22 грн згідно наданих розрахунків до позову.
Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно п.1) ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Частиною 1 ст.264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. 
Постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №211 від 11.03.2020 (зі змінами та доповненнями) та Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №1236 від 09.12.2020 (зі змінами та доповненнями), з 12.03.2020 до 30.06.2023 встановлено карантин на всій території України. 
Відповідно до п.5 розділу I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Також, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами) в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався. 
Відповідно до приписів п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки позовної давності продовжуються на строк дії зазначеного стану.
Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що арифметично та методологічно він є вірним.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. 
Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 3028,0 грн.
У відповідності до ч.3.ст.4 Закону України “Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
У даному випадку позивач звернувся з позовом до суду в електронній формі (через підсистему “Електронний суд”), а тому підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, при поданні позову підлягав сплаті судовий збір у сумі 2422,40 грн (3028,0 грн х 0,8).
На підставі положень статті 129 ГПК України судовий збір в розмірі 2422,40 грн покладається на відповідача.
Відповідно до п.1) ч.1 ст.7 Закону України “Про судовий збір” переплачена сума судового збору в розмірі 605,60 грн може бути повернута позивачу за його клопотанням.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Комунального підприємства “Дирекція єдиного замовника “Океан” (54052, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Рибна, буд.1-Б, код ЄДРПОУ 34606687) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Елестек-Ліфт” (54029, Миколаївська обл., м.Миколаїв, пров.Радіо, буд.1А, кв.77, код ЄДРПОУ 43944409) 24231,97 грн збитки від інфляції, 4652,33 грн - 3% річних, 4011,22 грн пеню та 2422,40 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. 
Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Повне судове рішення складено 14.01.2026.

Суддя М.В. Мавродієва