ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/13573/25	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
 за участю секретаря судового засідання – Поспєлової А.С.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства юстиції України
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року (суддя Маковська О.В.) у справі №160/13573/25 за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -

    в с т а н о в и В:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Кучеренко Ольга Леонідівна звернулася до суду з позовом, в якому просила:
-визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №615/5 від 03.03.2025 у частині тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме пункту 4;
-визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України 766/5 від 17.03.2025 у частині тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме пункту 3;
-визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України 775/5 від 17.03.2025 у частині анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме пункту 1. 2 та відновити доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кучеренко Ользі Леонідівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
В обгрунтування заявлених вимог посилалась на те, що до неї застосовано заходи відповідальності у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру прав за реєстраційні дії, які нею не проводились. Позивач зазначала, що вона самостійно направила на адресу Міністерства юстиції України повідомлення державного реєстратора про виявлення нею факту використання її ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами за вих. №01/01-16 від 09.01.2025. Не зважаючи на вказане, відповідачем прийнято оскаржувані накази, якими застосовано заходи впливу саме щодо позивача.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року позов задоволено.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції фактично виходив з необгрунтованості оскаржуваних наказів, оскільки відповідачем не було доведено того, що реєстраційні дії, про вчинення яких і було повідомлено позивачкою, вчинено саме останньою.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що внаслідок допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права не було досліджено та надано належної оцінки доказам відповідача, які, на переконання останнього, доводять факт порушення позивачкою вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідач зазначає, що внаслідок здійсненої камеральної перевірки було встановлено неодноразові факти здійснення позивачкою реєстраційних дій з порушенням вимог зазначено закону. Такими порушеннями є те, що при реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна (квартири) позивачкою, як державним реєстратором, не було отримано відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію та про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Відповідач зазначає, що вказані обставини встановлені за результатом проведеної камеральної перевірки під час якої перевірялися дані Державного реєстру прав, які, у свою чергу, свідчили про те, що спірні реєстраційній дії вчинені саме приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Кучеренко Ольги Леонідівни. З цими обставинами відповідач пов`язував доведеність вини позивачки, за які останню притягнуто до відповідальності. Також відповідач звертає увагу на те, що визначений судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права, як зобов`язання Міністерства юстиції України відновити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не відповідає повноваженням Мінюсту, який не наділений технічними можливостями відновити доступ до реєстру.
Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу, в якій остання вказує на необгрунтованість позиції відповідача щодо доведеності вини позивачки в порушенні вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом з тим, позивачка вважає правильною позицією відповідача щодо визначеного судом першої інстанції способу захисту порушеного права.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кучеренко Ольга Леонідівна здійснює нотаріальну діяльність з 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8337 від 29.12.2010.
Позивачем отримано лист від Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо надання інформації стосовно прийняття рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) на об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Магістральна, будинок 33, із усіма документами, що стали підставою вчинення вказаної реєстраційної дії.
В ході допиту позивача в якості свідка по кримінальному провадженню, щодо якого внесено відомості до ЄРДР №12022105100002174 від 12.10.2022 року, було встановлено факт реєстрації від імені позивача щодо наступних об`єктів нерухомого майна:
- первинна реєстрація об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2784295680000;
- первинна реєстрація об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30101687680000;
- первинна реєстрація об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3010024180000;
- первинна реєстрація об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3021556080000.
З врахуванням отриманої інформації, позивач направила на адресу Міністерства юстиції України повідомлення державного реєстратора про виявлення ним факту використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами за вих. №01/01-16 від 09.01.2025.
Зазначеним повідомленням позивач, відповідно до п.3 ч.2 ст. 37 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, звернулася до відповідача з метою анулювання рішень державного реєстратора щодо наведених об`єктів нерухомого майна та просила довести цю інформацію до всіх нотаріусів та державних реєстраторів з метою недопущення проведення будь-яких нотаріальних або реєстраційних дій з цими об`єктами.
За повідомленням позивача від 09.01.2025, питання було передано на вирішення Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції Офісу протидії рейдерства.
Колегією Міністерства юстиції України прийнято рішення про розгляд повідомлення, яке було зареєстровано у статусі скарги (за вх. №5534-19-25 від 14.01.2025) та призначено засідання Колегії на 07.02.2025, про що було повідомлено позивача.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано пояснення від 06.02.2025 за вих.№18/01-16, в яких повідомлено наступне:
-позивачем при відключених державних реєстрах (відключення Державних реєстрів відбулося за результатами хакерської атаки з 19.12.2024 по 20.01.2025) одразу після допиту старшого слідчого Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві, було змінено пароль ідентифікаторів доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та у подальшому при поновлені роботи реєстрів, за зверненням до Державного підприємства “Національні інформаційні системи” було отримано нові паролі та оформлено новий кваліфікований електронний підпис;
-після відновлення роботи Державних реєстрів та надання доступу до реєстрів нотаріусам, позивачем було перевірено реєстраційні дії, вчинені від імені позивача та додатково виявлено ряд реєстраційних дій щодо ще трьох об`єктів нерухомості, здійснені в ті самі дні, що і попередні реєстрації;
-про втручання від імені позивача у Державні реєстри було повідомлено слідчого Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві. 
Зазначене повідомлення позивача було зареєстровано Міністерством юстиції 06.02.2025 за №СК-249-25, як “нова” скарга (а не як пояснення), розгляд якої було призначено на 27.02.2025, про що позивача було повідомлено листом №20031/СК-249-25/33.2.1 від 11.02.2025.
В подальшому, наказом відповідача №323/7 від 25.02.2025, за зверненням ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 04.02.2025, було прийнято рішення про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора – приватного нотаріуса Кучеренко О.Л. щодо реєстраційних дій за заявами, зареєстрованими в базі даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №№ 63011679, 63323237, 63322810, 63012405, 63012608, 63012296, 63012503.
Про зазначені реєстраційні дії, які стали предметом камеральної перевірки, позивачем було самостійно повідомлено відповідача за фактом отримання інформації в ході допиту позивача в якості свідка в рамках кримінального провадження №12022105100002174 та в ході подальшого виявлення реєстраційних дій від імені позивача після відновлення доступу до Державних реєстрів, які не функціонували, що підтверджується листами позивача від 09.01.2025, від 06.02.2025 та від 28.02.2025, які містяться в матеріалах справи.
Листом від 28.02.2025 за вих. №27/01-16 позивачем було повідомлено про доповнення до направлених раніше пояснень та конкретизовано обставини.
За результатами отриманих від позивача повідомлень та в подальшому після звернення фізичної особи ОСОБА_2 , відповідачем було прийнято накази, а саме:
-наказ №615/5 від 03.03.2025 про розгляд скарги приватного нотаріуса Кучеренко О. Л. (яка була подана позивачем самостійно у вигляді повідомлення 09.01.2025), пунктом 4 якого, позивачу тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці;
-наказ №766/5 від 17.03.2025 про розгляд скарги приватного нотаріуса Кучеренко О. Л. (яка була подана позивачем самостійно у вигляді пояснень 06.02.2025), пунктом 3 якого, позивачу тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці;
-наказ №775/5 від 17.03.2025 про результат проведення камеральної перевірки позивача, (перевірка стосується тих самих реєстраційних дій, які були розглянуті Колегією Міністерства юстиції та прийнято накази №615/5 та №766/5), пунктом 1 якого, позивачу анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Вважаючи такі накази протиправними, позивачка звернулась до суду з позовом.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі в редакції на час виникнення спірних відносин) Міністерство юстиції України розглядає:
1) скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;
2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України;
3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами.
Згідно із ч.3 ст.37 названого Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не більше трьох років з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.
У відповідності до ч.7 ст.37 цього Закону у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про:
1) визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора (про державну реєстрацію прав, про зупинення державної реєстрації прав, про залишення заяви без руху або про відмову в державній реєстрації прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України.
Підставою для визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є:
а) Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктами 1, 2-1, 4 частини першої статті 3 цього Закону. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну засаду державної реєстрації прав (з посиланням на відповідне положення цього Закону), з порушенням якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав;
б) Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав за наявності підстав для залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, відмови в державній реєстрації прав або зупинення державної реєстрації прав. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну підставу (з посиланням на відповідне положення цього Закону), всупереч якій державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав;
в) Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав     всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції". У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну санкцію (з посиланням на відповідне положення Закону України "Про санкції"), всупереч якій державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.
Одночасно із визнанням прийнятим з порушенням цього Закону та анулюванням рішення державного реєстратора, анулюванням рішення територіального органу Міністерства юстиції України, а також у разі відсутності підстав для їх анулювання Міністерство юстиції України може прийняти одне із рішень, передбачених пунктами 4-6 цієї частини;
2) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором, або про зобов`язання державного реєстратора виправити допущену ним технічну помилку;
3) зобов`язання державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав усунути допущені ними порушення з визначенням строків виконання такого зобов`язання;
4) тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.
З аналізу вказаних норм права можливо дійти таких висновків: 1.Міністерство юстиції України розглядає як скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав так і повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами. 2. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав може бути подана виключно особою, права якої порушено. 3. У разі задоволення скарги або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України може визнати рішення державного реєстратора прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора. 4. Підставою для визнання рішення прийнятим з порушенням цього Закону є вичерпні обставини, передбаченні пп.а-в п.1 ч.7 ст.37 Закону. При цьому, визначальним у цих обставинах є встановлення Міністерством юстиції України факту прийняття рішення з порушенням Закону саме державним реєстратором. 5. Лише у випадку  визнання рішення прийнятим з порушенням цього Закону та анулюванням рішення державного реєстратора Міністерство юстиції України може прийняти рішення про тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.
Застосовуючи вказані висновки в контексті спірних відносин, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що накази №615/5 від 03.03.2025 та №766/5 від 17.03.2025, які оскаржуються позивачкою в частині тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці, прийняті за результатами розгляду скарги приватного нотаріуса Кучеренко О.Л.
Так, Міністерством юстиції України прийнято:
-наказ №615/5 від 03.03.2025 про розгляд скарги приватного нотаріуса Кучеренко О. Л. (яка була подана позивачем самостійно у вигляді повідомлення 09.01.2025), пунктом 4 якого, позивачу тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці;
-наказ №766/5 від 17.03.2025 про розгляд скарги приватного нотаріуса Кучеренко О. Л. (яка була подана позивачем самостійно у вигляді пояснень 06.02.2025), пунктом 3 якого, позивачу тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що позивачка не зверталася до Міністерства юстиції України з будь-якими скаргами, у тому числі і з скаргами на себе, як на державного реєстратора, яким вчинено спірні реєстраційній дії.
Позивачкою 09.01.2025 до Міністерства юстиції України було подано Повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами (т.1 а.с.32), а 06.02.2025 (т.1 а.с.34) подані пояснення щодо раніше поданого Повідомлення.
Отже, враховуючи те, що Міністерство юстиції України наділено повноваженнями як щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав так і щодо повідомлень державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами, то за відсутності скарги на рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Кучеренко Ольги Леонідівни, Міністерством юстиції України безпідставно прийнято накази №615/5 від 03.03.2025 та №766/5 від 17.03.2025, якими розглянуто не існуючи скарги приватного нотаріуса Кучеренко О. Л.
Суд апеляційної інстанції також враховує те, що рішення про тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав може бути прийнято Мінюстом лише у випадку визнання Міністерством юстиції України рішення прийнятим з порушенням цього Закону та анулюванням рішення державного реєстратора.
У свою чергу, Міністерство юстиції України може визнати рішення державного реєстратора прийнятим з порушенням цього Закону та анулювати рішення державного реєстратора лише у випадку задоволення скарги або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами.
Оскільки у спірному випадку до Мінюсту скарг на рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Кучеренко Ольги Леонідівни, не надходило та Мінюстом не було підтверджено факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами, то у відповідача не існувало правових підстав для прийняття наказів №615/5 від 03.03.2025 та №766/5 від 17.03.2025, в частині тимчасового блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.
Щодо наказу відповідача №775/5 від 17.03.2025 про результат проведення камеральної перевірки позивачки, пунктом 1 якого, позивачці анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що оскаржуваний наказ прийнято на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатами проведеної камеральної перевірки, яку призначено наказом Міністерства юстиції України №323/7 та результати якої оформлені Актом від 17.03.2025.
В акті камеральної перевірки встановлені факти здійснення тих самих реєстраційних дій, які були розглянуті Колегією Міністерства юстиції в наказах №615/5 та №766/5. В акті камеральної перевірки зазначено: «Зважаючи на встановлений факт допущених неодноразових істотних порушень законодавства у сфері державної реєстрації прав, враховуючи що до приватного нотаріуса Кучеренка О.Л. протягом останніх дванадцяти місяців застосовувались заходи відповідальності на підставі наказів №615/5 та №766/5 (тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру прав строком на 2 місяці), Комісія вважає, що застосування до приватного нотаріуса ОСОБА_1 заходу відповідальності у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру прав є єдиним можливим заходом відповідальності для запобігання зловживанням у сфері державної реєстрації прав».
Наказом Міністерства юстиції України №775/5 від 17.03.2025 анульовано державному реєстратору – приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Надаючи оцінку вказаному наказу, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.
Отже, визначальним для прийняття рішення про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав є встановлення факту порушень порядку державної реєстрації прав державним реєстратором.
У спірному випадку встановлено, що порушеннями порядку державної реєстрації з боку приватного нотаріусу Кучеренко О.В. відповідач вважає здійснення останньою державної реєстрації права на об`єкти нерухомого майна (квартири) без отримання відомостей з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію та про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Як зазначає представник відповідача в судовому засіданні, інформацію про наявність таких реєстраційних дій, які вчинено позивачкою, Мінюстом отримано в результаті камеральної перевірки, під час якої досліджувалися відомості з Державного реєстру прав.
Наявність інформації про вказані реєстраційні дії в Державному реєстрі прав не заперечувалось і позивачкою. Більш того, саме встановлення факту наявності такої інформації в Державному реєстрі прав і стало підставою звернення позивачкою до відповідача із Повідомленням державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами.
Натомість, вказаному Повідомленню позивачки як під час видання наказів №615/5, №766/5 так і під час видання наказу №775/5 відповідачем, який був обізнаний про подання позивачкою Повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами, жодної обгрунтованої оцінки не надано, як і не наведено мотивів відхилення обставин, про які зазначено в Повідомленні.
У свою чергу, наполягаючи на тому, що спірні реєстраційній дії вчинено не нею, а іншою особою із застосуванням її ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав, позивачка посилається на те, що вказані факти несанкціонованого доступу до Державного реєстру, є предметом розслідування у кримінальному провадженні. При цьому, проведеним розслідуванням фактично встановлено особу, яка з робочого місця позивачки несанкціоновано втручалась до Державного реєстру з наступним здійсненням реєстраційних дій від імені та без відома приватного нотаріусу Кучеренко О.Л. (т.2 а.с.181).
Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, які не дають підстав стверджувати те, що відповідачем, під час камеральної перевірки було встановлено факти здійснення спірних реєстраційних дій саме приватним нотаріусом Кучеренко О.Л., як обов`язкової умови для застосування до державного реєстратора відповідальності, передбаченої п.2 ч.2 ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неправомірність оскаржуваного наказу №775/5 від 17.03.2025, яким анульовано державному реєстратору – приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, в частині заявлених вимог щодо визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів відповідача.
В той же час, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, в частині зобов`язання відповідача відновити приватному нотаріусу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Так, відповідно до пункту 7 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,  технічний адміністратор Державного реєстру прав (далі – технічний адміністратор) – державне унітарне підприємство, визначене Міністерством юстиції України та віднесене до сфери його управління, що здійснює заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, організовує та проводить навчання для роботи з цим реєстром.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.1999 № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.06.2015 № 628-р «Деякі питання удосконалення системи ідентифікації особи і функціонування державних та єдиних реєстрів» та пункту 4 Положення № 228, з метою оптимізації забезпечення функціонування Єдиних та Державних реєстрів, Мінюстом прийнято наказ від 25.06.2015 № 1059/5 «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України».
Згідно з пунктом 1 вказаного наказу ДП «Національні інформаційні системи» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України (далі – адміністратор Єдиних та Державних реєстрів).
Відповідно до пункту 7 Порядку забезпечення доступу осіб, уповноважених на здійснення реєстраційних дій, до Єдиних і Державних реєстрів, інформаційно комунікаційних систем, у тому числі інформаційних (автоматизованих), створення та забезпечення функціонування яких віднесено законодавством до компетенції Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 15.12.2015 № 2586/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.12.2015 за № 1568/28013 (далі – Порядок № 2586/5) адміністратор реєстрів припиняє доступ користувача до реєстрів у разі припинення виконання користувачем своїх функцій, у разі тимчасового блокування чи анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також у разі виявлення фактів (ознак) компрометації особистого ключа чи ідентифікаторів доступу.
Згідно з абзацом першим пункту 9 Порядку № 2586/5 тимчасове блокування чи анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань здійснюється адміністратором реєстрів шляхом припинення доступу до вказаних реєстрів користувача у день надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу з використанням системи електронного документообігу або у паперовій формі незалежно від зміни відомостей про користувача, зазначених у абзаці четвертому пункту 4 цього Порядку.
У разі скасування судом рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу про тимчасове блокування чи анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань доступ до реєстрів надається не пізніше наступного робочого дня після отримання адміністратором реєстрів відповідного судового рішення, що набрало законної сили (абзац третій пункту 9 Порядку № 2586/5).
Виходячи із наведених норм права можливо дійти висновку про те, що Міністерство юстиції України не наділено повноваженнями щодо технічної можливості відновити доступ до Державного реєстру.
У свою чергу, саме факт надходження до адміністратора ресурсу рішення суду про скасування рішення Мінюсту щодо анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є достатньою підставою для вчинення адміністратором дій, направлених на відновлення доступу до Державного реєстру.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що задля повного відновлення прав позивачки, як державного реєстратора, є достатнім скасування в судовому порядку оскаржуваних наказів, якими було тимчасово заблоковано доступ до Реєстру та анульовано доступ до Державного реєстру.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в зазначеній частині
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року  у справі №160/13573/25, в частині задоволених вимог про зобов`язання Міністерства юстиції України відновити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – скасувати та в цій частині заявлених вимог ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року  у справі №160/13573/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 03.12.2025
Повний текст постанови складено 04.12.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров