ЄУН 387/1500/25
Номер провадження по справі 2/387/72/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року        селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді Солоненко Т. В.
із секретарем судового засідання Косюг І.В. 
за участю представника позивача   Суліменко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Акціонерного до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Відомча воєнізована охорона" про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності
В С Т А Н О В И В :
18.09.2025 до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Відомча воєнізована охорона» про визнання протиправним та скасування наказу в.о. начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ». 
Стислий виклад позицій сторін
Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач посилається на те, що працює на посаді начальника поїзда (пожежного) виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Наказом в.о. начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» №НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено: порушення вимог п. 5.23 посадової інструкції начальника поїзда (пожежного) в частині не виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, п. 1.5 цієї ж посадової інструкції в частині несвоєчасного виконання розпорядження заступника начальника загону від 15.05.2025 №НОР-Зн-02/21н щодо доставлення апаратів дихальних ізолюючих типу на стисненому повітрі «АirXpress Fire» в пожежний поїзд ст. Знам`янка, п.7.2 посадової інструкції в частині несвоєчасного виконання доручень керівництва загону в частині неприбуття до штабу загону за наказом від 19.05.2025 №НОР-Зн-02/27н про відрядження, п. 3.1.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Знам`янського загону воєнізованої охорони Одеської залізниці в частині недотримання трудової дисципліни, своєчасного з точністю виконання розпорядження адміністрації. В наказі зазначено, що розпорядженням заступника начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої хорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» від 15.05.2025 №НОР-Зн-02/21в «Про організацію проведення щорічної перевірки засобів індивідуального захисту органів дихання і зору» усіх начальників пожежних поїздів (особам, які виконують їх обов`язки) було зобов`язано в термін до 19.05.2025 доставити (направити) засоби індивідуального захисту органів дихання і зору, а саме апаратів дихальних ізолюючого типу на системному повітрі «АirXpress Fire» в пожежний поїзд м. Знам`янка для профілактичного огляду вузлів і деталей, перевірки їх стану, необхідності ремонту, дезінфекції, чищення, регулювання та змащування. Станом на 15:00 год. 19.05.2025 ОСОБА_1 начальник поїзда (пожежного) пожежного поїзда ст. Помічна, апарати дихальні ізольованого типу на системному повітрі «АirXpress Fire» в пожежний поїзд ст. Знам`янка не доставив. 19.05.2025 о 15:23 год. в.о. начальника загону структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» видано наказ від 19.05.2025 № НОР-Зн-02/27н про відрядження, яким було зобов`язано ОСОБА_1 прибути 20.05.2025 до штабу загону для участі в оперативній нараді та доставки засобів індивідуального захисту органів дихання і зору, а саме апаратів «АirXpress Fire» для перевірки їх стану, необхідності ремонту. 20.05.2025 о 07:45 ОСОБА_1 зателефонував заступнику начальника загону виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» Беспалому В.М. та повідомив, що він захворів, ймовірно простудою, апарати «АirXpress Fire» передав приміським електропоїздом. 20.05.2025 о 09:00 год. кадровим підрозділом загону, при здійсненні моніторингу на сайті Пенсійного фонду України виявлено відкритий медичним закладом КНП «Поліклінічне об`єднання Кропивницької міської ради» електронний листок непрацездатності ОСОБА_1 №17374159-2032208255-1 з 20.05.2025 по 16.06.2025. 20.05.2025 о 13:00 год. кадровим підрозділом загону було виявлено, що зазначений вище листок непрацездатності ОСОБА_1 анульовано та відсутні будь-які інші сформовані електронні листки непрацездатності ОСОБА_1 , які могли б підтвердити хворобу ОСОБА_1 20.05.2025. Під час проведення онлайн-наради та з особистого пояснення ОСОБА_1 встановлено, що 16.05.2025 ОСОБА_1 почував себе хворим простудою. 20.05.2025 вирушив до лікарні на огляд і не мав змоги з`явитися до штабу загону. Станом на 21.05.2025 на сайті ПФУ не виявлено жодних сформованих електронних листків непрацездатності ОСОБА_1 з 20.05.2025, а також ним не надано будь-яких інших документів, які могли б підтвердити наявність у нього поважних причин неприбуття до штабу загону згідно з наказом від 19.05.2025 №НОР-Зн-02/27н про відрядження. 26.05.2025 до профспілкової організації «Вільні профспілки залізничників України локомотивне депо Помічна» було направлено подання про надання згоди на притягнення до дисциплінарної у вигляді догани ОСОБА_1 17.06.2025 профспілкою організацією була надана виписка з протоколу від 08.06.2025 №9 з рішенням про ненадання згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. 
Проте, незважаючи на відсутність згоди профспілкової організації, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом №НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025.
Крім того, в порушення пункту 5.28 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020» Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», пункту 11 глави 10 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» позивача не було ознайомлено з наказом № НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025.
Щодо наведених в наказі № НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 підстав для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, останній вважає, що оскільки означений наказ передбачав поїздку з м. Помічна до іншої місцевості – м. Знам`янка, то така поїздка мала бути оформлена маршрутним листом та наказом про відрядження, своєчасно доведеним до відома працівника, який мав виконувати таку поїздку. 
При цьому, наказ №НОР-ЗН-02/21н від 15.05.2025 не містить відомостей про його доведення позивачу.
Відповідно ж до наказу №НОР-ЗН-02/27н від 19.05.2025 позивача було відряджено до м. Знам`янка до штабу загону з питання проведення оперативної наради та доставки засобів індивідуального захисту органів дихання і зору, а саме апаратів «АirXpress Fire» для перевірки їх стану, необхідності ремонту. Дату виїзду вказано 20.05.2025, кількість днів – 1. Відповідно до відомостей про формування документу, останній було сформовано о 15:23 год. 19.05.2025 за підписом КЕП Плахотнюк О.С. 
Отже наказ № НОР-Зн-02/27 від 19.05.2025 «Про відрядження ОСОБА_1 » з датою відрядження 20.05.2025 не має стосунку до наказу №НОР-ЗН-02/21 від 15.05.2025, оскільки останній мав бути виконаний до 19.05.2025. 
Позивач стверджує, що на виконання наказу №НОР-ЗН-02/21 від 15.05.2025 коштів на відрядження не отримував, наказу про відрядження у період з 15 по 19.05.2025 на виконання означеного наказу не отримував, маршрутного листа у період з 15 по 19.05.2025 не отримував, коштів на відрядження йому зараховано не було. Про наявність наказу про відрядження йому стало відомо лише 20.05.2025 у телефонному режимі під час перебування у лікарні. 
Факт невиконання Відповідачем заходів для організації відрядження Позивача також підтверджується висновками профспілкової організації, які наведені у виписці з протоколу №9 засідання профспілкового комітету ППО «ВПЗУ» локомотивного депо Помічна від 08.06.2025 у якій вказано, що на час відрядження роботодавцем не нараховано добових та авансу до початку відрядження. Крім того, профспілковим комітетом було встановлено, що роботодавцем при прийнятті наказу №НОР-Зн-02/21 від 15.05.2025 були допущені порушення вимог ч.1 ст. 121 КЗпП України, а саме, на час відправляння апаратів не надано інформації яким транспортом відправляти вищевказані апарати та не забезпечено повного збереження дорученого дорогоцінного майна ОСОБА_2 , за яке несе відповідальність начальник пожежного поїзда ст. Помічна Максимов І.О., згідно ст. 131 КЗпП України. 
Посилання Відповідача на анульований лікарняний лист не може свідчити про спробу Позивача ухилитися від виконання своїх обов`язків, у тому числі й щодо виконання наказу керівництва, оскільки: до повноважень роботодавця не входить перевірка дійсності чи анулювання лікарняного листа; доказів відсутності Позивача на робочому місці 20.05.2025 Відповідач у наказі не навів, за прогул до відповідальності не притягнув.
З урахуванням наведеного, Позивач вважає, що при прийнятті наказу № НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 Відповідач не з`ясував причин невиконання №НОР-Зн-02/21 від 15.05.2025, не надав оцінки наведеним зауваженням профспілкового комітету, допустив прийняття наказу без встановлення та підтвердження вини Позивача, що є підставою для визнання протиправним та скасування зазначеного наказу. 
Відповідач заперечує проти позову, вважаючи, що зазначені вимоги не можуть бути задоволені, а факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, виходячи з наступного.
Доказів про порушення процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності Позивачем не надано. Перед накладенням дисциплінарного стягнення роботодавець отримав від Позивача відповідні письмові пояснення, як того вимагає частина перша статті 149 КЗпП України. Із наданого пояснення не вбачається, що Позивач не порушив вимоги законодавства про працю. ОСОБА_1 відмовився ознайомитися під особистий розпис із наказом № НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", про що було складено акт про відмову працівника в проставленні особистого підпису. Вказаний акт було зареєстровано у виробничому структурному підрозділі "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона" Акціонерного товариства "Українська залізниця" за № НОР-Зн-07/2322 від 18.06.2025.
Щодо відмови в наданні згоди первинної профспілкової організації «Вільна профспілка залізничників України» локомотивне депо Помічна у притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани Відповідач зазначає, що рішенням первинної профспілкової організації «Вільна профспілка залізничників України» локомотивне депо Помічна від 08.06.2025 (виписка з протоколу № 9), членом виборного органу якого є Позивач, відмовлено у притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, оскільки дане притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 є незаконним.
Відповідно до частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. 
За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» необхідно застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів - до дисциплінарної відповідальності. 
Позивач у відповіді на відзив, не погоджуючись з позицією Відповідача, зазначає наступне.
Щодо Акту про відмову ознайомлюватися з оскаржуваним наказом. 
Як вказував Позивач у своєму позові з наказом у визначений законом спосіб він ознайомлений не був. 18.06.2025 позивачу, який перебував на своєму робочому місці у присутності не менше трьох співробітників, заступник начальника команди воєнізованої охорони ст.Помічна О.Єгоров, віддав копію оскаржуваного наказу та залишив робоче місце позивача. Через певний час начальником команди воєнізованої охорони ст. Помічна ОСОБА_3 за присутності його заступників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у голос був зачитаний наказ про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності. Після оголошення якого пропозиція виконати підпис про ознайомлення з цим наказом Позивачу не надходила. Зачитування наказу було виконано тільки один раз, отже посилання про повторну пропозицію ознайомитися з наказом не відповідає дійсності. Крім того Позивач не мав жодних причин відмовлятися від ознайомлення з наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, більше того, позивач хотів знати про його зміст та у подальшому оскаржити. Наведене може підтвердити свідок – ОСОБА_6 , який працює у Депо Помічна і був присутній 18.06.2025 при зазначених подіях. Той факт, що Позивач був заінтересований в ознайомленні зі змістом наказу та підставами його прийняття може підтвердити і голова профспілкової організації ОСОБА_7 , який також надав Позивачу копію оскаржуваного наказу, копію протоколу № НОР-Знам`янка-16/10н від 22.05.2025 та копію виписки з протоколу № 9 від 08.06.2025 та інших документів. 
Щодо неприйняття Відповідачем відмови профспілки у звільненні Позивача. 
Підставою для відмови у погодженні рішення про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності профспілковий комітет зазначив – невиконання керівництвом НОР-Знам`янка умов для виконання наказу від 19.05.2025 № НОР Зн-02/27 та розпорядження від 15.05.2025 № НОР-Зн-02/21н позивачем, нескладання акту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 .. У чому саме полягало невиконання керівництвом НОР-Знам`янка умов для виконання позивачем наказу та розпорядження вказано у позові та безпосередньо у витязі з протоколу профспілкового комітету, а саме: 1) не надано інформації яким транспортом відправляти дихальні апарати та не забезпечено повного збереження дорученого цінного майна ОСОБА_2 , за яке несе відповідальність Позивач відповідно до ст. 131 КЗпП України; 2) не дотримано вимог чинного законодавства щодо оформлення відрядження Позивача. Отже при прийнятті оскаржуваного наказу роботодавець не з`ясував усіх обставин необхідних для прийняття рішення про визнання особи винною у дисциплінарному проступку, чим допустив необ`єктивність та несправедливість до працівника, що, в свою чергу, є підставою для визнання оскаржуваного наказу протиправним. 
Представник Позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просила про їх задоволення. 
Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали суду до Електронних кабінетів Відповідача та представника Відповідача. Станом на час розгляду справи жодних заяв чи клопотань про неможливість участі в судовому засіданні, відкладення судового засідання чи іншого змісту від Відповідача до суду не надійшло. При цьому суд зважає, що участь представника Відповідачау всіх судових засіданнях, ухвалою суду від 14.11.2025, постановлено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 
Рух справи
Ухвалою суду від 06.10.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 387/1500/25 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з призначенням судового засідання на 10.11.2025.
Ухвалою суду від 06.11.2025 постановлено судове засідання, що призначене на 10:30 год. 10.11.2025 провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника Позивача - адвоката Суліменко Т.А.
За наслідками судового засідання 10.11.2025 розгляд справи відкладено на 03.12.2025, про що 10.11.2025 постановлено відповідну ухвалу.
Ухвалою суду від 14.11.2025 постановлено судове засідання, що призначене на 14:10 год. 03.12.2025 та усі наступні судові засідання у справі провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника Відповідача - адвоката Бабака А.В.
Ухвалою суду від 02.12.2025 постановлено судове засідання, що призначене на 14:10 год. 03.12.2025 провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника Позивача - адвоката Суліменко Т.А.
Ухвалою суду від 03.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, клопотання представника позивача про виклик свідків задоволено, викликано в якості свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судове засідання відкладено справі на 23.12.2025.
Ухвалою суду від 23.12.2025 судове засідання у справі відкладено на 22.01.2026, зобов`язано Позивача забезпечити явку свідка ОСОБА_7 в судове засідання , визнано обов`язковою явку уповноваженого представника Відповідача в судове засідання.
Ухвалою суду від 22.01.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення у цивільній справі № 387/1500/25, відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на строк п`ять днів до 16:30 год. 27.01.2025..
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази.
Як вказує Позивач та підтверджує Відповідач, ОСОБА_1  працює на посаді начальника поїзда (пожежного) виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Українська залізниця».
Розпорядженням заступника начальника виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» В. Беспалого №НОР-Знамянка-02/21н від 15.05.2025 зобов`язано начальників пожежних поїздів (осіб, які виконують їх обов`язки) в термін до 19.05.2025 доставити (направити) засоби індивідуального захисту органів дихання і зору, а саме апаратів дихальних ізолюючого типу на стисненому повітрі «АirXpress Fire» в пожежних поїзд м. Знам`янка для профілактичного огляду вузлів і деталей, перевірки їх стану, необхідності ремонту, дезінфекції, чищення, регулювання та змащування (а.с. 15).
Відповідно до наказу №НОР-Знам`янка-02/27в від 19.05.2025 підписаного КЕП ОСОБА_8 19.05.2025 о 15:23 год., Максимова Івана Олеговича – начальника пожежного поїзда ст. Помічна відряджено до штабу загону м. Знам`янка з питання проведення оперативної наради та доставки засобів індивідуального захисту органів дихання і зору, а саме апаратів «АirXpress Fire» для проведення їх стану, необхідності ремонту. Дата виїзду 20.05.2025, кількість днів – 1 (а.с. 11).
Заступник начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» В.Беспалий у доповідній на ім`я в.о. начальника загону виробничого структурного ідрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_9 доповів, що начальник пожежного поїзда ст. Помічна ОСОБА_1 не організував 19.05.2025 доставку індивідуальних засобів органів дихання в пожежний поїзд ст. Знам`янка, чим порушив розпорядження керівництва загону від 15.05.2025 «Про організацію проведення щорічної перевірки ЗІЗОД», чим поставив під зрив щорічну перевірку, що проводиться спеціалістами Дніпровського загону. Просив розглянути питання щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності (а.с. 36).
У поясненнях від 21.05.2025 на ім`я в.о. начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_9 щодо неприбуття у відрядження, ОСОБА_1 повідомив, що з 16.05.2025 почував себе хворим простудою. 20.05.2025 о 07:30 год. поміряв температуру, термометр показав температуру 37,6. Відправивши апарати захисту органів дихання до штабу загону о 07:50 год. вирушив до лікарні на огляд та обстеження, тому не мав змоги з`явитись до штабу загону, так як почуває себе хворим по цей час (а.с. 37).
Відповідно до Протоколу № НОР-Знам`янка-16/10н онлайн-наради засобами застосунку Teams 21.05.2025 під головуванням в.о. начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_9 від 22.05.2025 у присутності: НОРП ОСОБА_2 , НОРК ОСОБА_10 , ст.НОРІ ОСОБА_11 , голови профспілкового комітету ОСОБА_12 , в.о. НОРВЗ ОСОБА_13 , НОРВ Дібрівка А.С., в.о. НОРВ ОСОБА_14 , НОРВ ОСОБА_15 , НОРВ ОСОБА_16 , НОРВ ОСОБА_17 , НОРВ ОСОБА_18 , НОРВ ОСОБА_19 , в.о. НОРВ ОСОБА_20 , НОРПП ОСОБА_21 , НОРПП ОСОБА_1 , в.о. НОРПП ОСОБА_22 , на порядок денний якої поставлено питання про невиконання НОРПП ОСОБА_1 наказу від 19.05.2025 №НОР-Зн-02/27н про відрядження до штабу загону, вирішено наступне: за порушення вимог п. 5.23 посадової інструкції начальника поїзда (пожежного) в частині не виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, п. 1.5 посадової інструкції в частині несвоєчасного виконання розпорядження заступника начальника загону щодо доставлення апаратів дихальних ізолюючого типу на стисненому повітрі «АirXpress Fire» в пожежний поїзд ст. Знам`янка, п. 7.2 посадової інструкції в частині несвоєчасного виконання доручень керівництва загону в частині неприбуття до штабу загону за наказом від 19.05.2025 №НОР-Зн-02/27н про відрядження, п. 3.1.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Знам`янського загону воєнізованої охорони Одеської залізниці в частині дотримання трудової дисципліни, своєчасного з точністю виконання розпорядження адміністрації, ОСОБА_1 , начальника поїзда (пожежного) пожежного поїзда ст. Помічна притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с. 38, 39).
Відповідно до виписки з Протоколу №9 засідання профспілкового комітету ппо «ВПЗУ» локомотивного депо Помічна, 08.06.2025 у присутності керівного складу профспілкового комітету у складі ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та запрошеного голови ппо «ВПЗУ» ОСОБА_27 , було проведено засідання профспілкового комітету ппо «ВПЗУ» локомотивного депо Помічна, з питання розгляду подання керівництва НОР-Знам`янка про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ОСОБА_1 – начальника поїзда (пожежного) пожежного поїзда ст. Помічна. Відповідно до подання: переглянувши ретельно документацію надану з поданням відділом кадрів НОР-Знам`янка, комітет дійшов висновку, що до начальника поїзда (пожежного) пожежного поїзда ст. Помічна ОСОБА_1 , на час відрядження роботодавцем не нараховано добових та авансу до початку відрядження згідно ст. 121 абзац 2 КЗпПУ. Розпорядження від 15.05.2025 №НОР-Зн-02/21н за підписом заступника начальника загону Володимира Беспалого щодо зобов`язання начальників пожежних поїздів доставити направити засоби індивідуального захисту органів дихання і зору, а саме апаратів дихальних ізолюючого типу на стисненому повітрі «АirXpress Fire» в пожежний загін ст. Знам`янка для профілактичного огляду вузлів і деталей, перевірки їх стану, необхідності ремонту, дезінфекції, чищення, регулювання та змащування. На час відправлення апаратів «АirXpress Fire» згідно розпорядження від 15.05.2025 №НОР-Зн-02/21н начальником поїзда (пожежного) пожежного поїзда ст. Помічна ОСОБА_1 , заступником начальника загону ОСОБА_28 не надано інформації, яким транспортом відправляти вище зазначені апарати та не забезпечено повного збереження дорученого дорогоцінного майна ОСОБА_2 , за яке несе відповідальність начальник пожежного поїзда ст. Помічна Максимов І.О., згідно ст. 131 КЗпПУ. Щодо протоколу №НОР-Знам`янка-16/10н з питання відсутності начальника пожежного поїзда ОСОБА_1 протягом усього робочого дня, то даний випадок незафіксований комісією на робочому місці начальника пожежного поїзда ОСОБА_1 , та не складений акт підтвердження відсутності на робочому місці начальника поїзда ОСОБА_1 . В особистому поясненні ОСОБА_1 зазначив, що неприбуття у відрядження 20.05.2025 пояснюється тим, що з 16.05.2025 він почував себе хворим простудою і 20.05.2025 о 07:50 год., відправивши апарати захисту органів дихання до штабу загону, вирушив до лікарні до лікаря на огляд та обстеження, тому не мав змоги з`явитися до штабу загону, так як почувається хворим по теперішній час. За результатами засідання комісія ухвалила: профспілковий комітет ппо ВПЗУ не надає згоду на притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника поїзда (пожежного) пожежного поїзда ст. Помічна ОСОБА_1 (а.с. 12-14).
Наказом в.о. начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» №НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 ОСОБА_29 , за порушення вимог п. 5.23 посадової інструкції начальника поїзда (пожежного) в частині не виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, п. 1.5 цієї ж посадової інструкції в частині несвоєчасного виконання розпорядження заступника начальника загону від 15.05.2025 року №НОР-Зн-02/21н щодо доставлення апаратів дихальних ізолюючих типу на стисненому повітрі «АirXpress Fire» в пожежний поїзд ст. Знам`янка, п.7.2 посадової інструкції в частині несвоєчасного виконання доручень керівництва загону в частині неприбуття до штабу загону за наказом від 19.05.2025 №НОР-Зн-02/27н про відрядження, п. 3.1.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Знам`янського загону воєнізованої охорони Одеської залізниці в частині недотримання трудової дисципліни, своєчасного з точністю виконання розпорядження адміністрації, ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. (а.с. 10)
За змістом наказу, за розпорядженням заступника начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої хорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» від 15.05.2025 №НОР-Зн-02/21в «Про організацію проведення щорічної перевірки засобів індивідуального захисту органів дихання і зору» усіх начальників пожежних поїздів (особам, які виконують їх обов`язки) було зобов`язано в термін до 19.05.2025 доставити (направити) засоби індивідуального захисту органів дихання і зору, а саме апаратів дихальних ізолюючого типу на системному повітрі «АirXpress Fire» в пожежних поїзд м. Знам`янка для профілактичного огляду вузлів і деталей, перевірки їх стану, необхідності ремонту, дезінфекції, чищення, регулювання та змащування. Станом на 15:00 год. 19.05.2025 ОСОБА_1 начальник поїзда (пожежного) пожежного поїзда ст. Помічна, апарати дихальні ізольованого типу на системному повітрі «АirXpress Fire» в пожежний поїзд ст. Знам`янка не доставив. 19.05.2025 о 15:23 год. в.о. начальника загону структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» видано наказ від 19.05.2025 № НОР-Зн-02/27н про відрядження, яким було зобов`язано ОСОБА_1 прибути 20.05.2025 до штабу загону для участі в оперативній нараді та доставки засобів індивідуального захисту органів дихання і зору, а саме апаратів «АirXpress Fire» для перевірки їх стану, необхідності ремонту. 20.05.2025 о 07:45 Максимов зателефонував заступнику начальника загону виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2 та повідомив, що він захворів, ймовірно простудою, апарати «АirXpress Fire» передав приміським електропоїздом. 20.05.2025 о 09:00 год. кадровим підрозділом загону, при здійсненні моніторингу на сайті Пенсійного фонду України виявлено відкритий медичним закладом КНП «Поліклінічне об`єднання Кропивницької міської ради» електронний листок непрацездатності ОСОБА_1 №17374159-2032208255-1 з 20.05.2025 по 16.06.2025. ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13:00 год. кадровим підрозділом загону було виявлено, що зазначений вище листок непрацездатності ОСОБА_1 анульовано та відсутні будь-які інші сформовані електронні листки непрацездатності ОСОБА_1 , які могли б підтвердити хворобу ОСОБА_1 20.05.2025. Під час проведення онлайн-наради та з особистого пояснення ОСОБА_1 встановлено, що 16.05.2025 ОСОБА_1 почував себе хворим простудою. 20.05.2025 вирушив до лікарні на огляд і не мав змоги з`явитися до штабу загону. Станом на 21.05.2025 на сайті ПФУ не виявлено жодних сформованих електронних листків непрацездатності ОСОБА_1 з 20.05.2025, а також ним не надано будь-яких інших документів, які могли б підтвердити наявність у нього поважних причин неприбуття до штабу загону згідно з наказом від 19.05.2025 №НОР-Зн-02/27н про відрядження (а.с. 10).
За змістом Акту про відмову працівника в проставленні особистого підпису від 18.06.2025, складеного об 11:45 год. начальником команди воєнізованої охорони ст. Помічна ОСОБА_30 , заступником начальника команди воєнізованої охорони ст. Помічна Єроговим О.В. та заступником начальника команди воєнізованої охорони ст. Помічна Філюшиним Д.О., за дорученням в.о. начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укразалізниця» ОСОБА_8 , було запропоновано начальнику поїзда (пожежного) пожежного поїзда ст. Помічна виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укразалізниця» Максимову О.І. проставити особистий підпис щодо ознайомлення з наказом від 18.06.2025 №НОР-Зн-56/7 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». В проставленні особистого підпису ОСОБА_1 відмовився. Після цього, начальником команди воєнізованої охорони ст. Помічна Лугвіщиком О.О. у присутності ОСОБА_31 та ОСОБА_32 було зачитано ОСОБА_1 текст наказу від 18.06.2025 №НОР-Зн-56/7 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», вручено йому копію цього наказу та повторно запропоновано проставити особистий підпис щодо ознайомлення з вищезазначеним наказом, на що ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою (а.с. 43).
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 22.12.2025 повідомив, що працює старшим інструктором з протипожежної профілактики пожежного поїзда станції Помічна. Повідомив, що був присутнім під час вручення ОСОБА_1 наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Зазначив, що 18.06.2025 він разом з ОСОБА_1 були на поїзді, коли прийшов ОСОБА_14 з команди воєнізованої охорони, приніс наказ про притягнення ОСОБА_33 до дисциплінарної відповідальності, положив його на принтер на робочому столі ОСОБА_1 та пішов. За хвилин 10-15 прийшли ОСОБА_14 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , і ОСОБА_35 зачитав ОСОБА_36 на плацу перед поїздом наказ, після чого вони пішли. При цьому ОСОБА_35 повідомив, що зі Знам`янки сказали зачитати ОСОБА_36 наказ. Будь-яких пояснень чи повідомлення про отримання наказу від ОСОБА_33 не просили. На запитання представника позивача з приводу відряджень пояснив, що коли працівника відправляють у відрядження, то за правилами має бути наказ про відрядження, проте у них такого немає, прийшов керівник чи зателефонував, сказав, що ти маєш їхати, і ти їдеш. Додав, що до Знам`янки можуть їхати лише залізницею, власним транспортом їм заборонено користуватись у відрядженнях, а залізничним транспортом можна поїхати електричкою, і дорога по часу в дві сторони займає близько семи годин, якщо їхати пасажирським потягом, то дорога займає годин п`ять. 
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 22.01.2026 повідомив, що працює машиністом-інструктором Локомотивного депо Помічна та є головою профспілкового комітету ппо «ВПЗУ». Пояснив, що до нього зателефонував кадровик зі Знам`янки, з`ясувати, чи дійсно він являться головою профспілки, та в подальшому написали клопотання про оголошення ОСОБА_1 догани. При розгляді даного клопотання, зібрався профспілковий комітет, ознайомився з обставинами, за результатами чого надали не згоду до притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності по причині того, що ОСОБА_1 фізично не зміг поїхати у відрядження, оскільки наказ на відрядження прийшов пізно. До того ж, наказ про відрядження не відповідав положенням ст. 131 КЗпПУ, оскільки не містив витрат на відрядження та шляхового листа. Проте, керівництво вказало, що думка профспілок не «цікава», «давили» на ОСОБА_1 , щоб він написав заяву на звільнення, та в подальшому притягнули його до дисциплінарної відповідальності. На запитання представника позивача з приводу відряджень свідок пояснив, що службового транспорту на підприємстві немає, власним транспортом користуватися працівникам категорично заборонено, дозволено користуватись лише залізничним транспортом. Якщо їхати залізничним транспортом, то зранку о 07:50 це буде виключно один електропоїзд, вночі можна їхати ще пасажирським поїздом, вдень пасажирські поїзда не ходять. Тому, в один день відрядження неможливо по часу поїхати до Знам`янки та повернутись назад до Помічної. При цьому зазначив, що ОСОБА_1 в такому випадку потрібно було залишатись у Знам`янці, але йому не надано добових. Додав, що зв`язувався з керівництвом з метою вирішення питання щодо ОСОБА_1 , на що отримав відповідь, що керівництво подумає, а як наслідок повідомили ОСОБА_1 , або він приймає догану, або пише заяву на звільнення, і такі випадки непоодинокі на підприємстві, оскільки система працює безальтернативно. На запитання представника позивача чи належать балони «АirXpress Fire» до матеріальних цінностей свідок повідомив, що дійсно такі балони належать до матеріальних цінностей, за які ОСОБА_1 , в силу посадової інструкції, несе відповідальність. Також свідок додав, що на підприємстві практикується відправляти працівників у відрядження за відсутності виплат.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з наступного.
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.
Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ст. 16 ЦК України).
За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.
У відповідності до частини 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 вказаної статті Кодексу).
Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 82 ЦПК України визначено випадки, у яких сторона звільняється від доказування обставин, на які посилається.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Правовідносини, що виникли між сторонами, є трудовими і врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України (далі -КЗпП України).
Стаття ст.43 Конституції України передбачає, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 5-1 КЗпП України визначено, що держава зокрема гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до приписів статті 139 КЗпП України працівники повинні працювати чесно і сумлінно, своєчасно точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Пунктом 22 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються діяння, які. зокрема, є дисциплінарними правопорушеннями.
Відповідно до пункту 4 частини першоїстатті 36 КЗпП Українипідставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).
Згідно з пунктом 3 частини першоїстатті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Частинами першою та другою статті 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2024 року у справі № 607/9072/22 виклав висновок про те, що «ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни».
У постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №461/8132/17 також сформульовано висновок щодо застосування норм права, з якого вбачається, що у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.
Отже, ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі № 664/2820/15-ц, в постанові від 13 травня 2022 року в справі №331/2395/20, від 06 червня 2022 року в справі №487/1491/21.
При вирішенні питання про правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності підлягає з`ясуванню, в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни, чи додержані власником або уповноваженим ним органом, передбачені ст.147-1,148,149 КЗпП Україниправила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи правомочним органом накладено дисциплінарне стягнення, чи не закінчився для цього встановлений строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при обранні виду стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, а працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.
Аналогічна правова позиція була викладена у постанову Верховного Суду від 23 січня 2019 року по справі № 461/8132/17.
Як вбачається з наказу №НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності Позивача визначено порушення вимог п. 5.23 посадової інструкції начальника поїзда (пожежного) в частині не виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, п. 1.5 цієї ж посадової інструкції в частині несвоєчасного виконання розпорядження заступника начальника загону від 15.05.2025 року №НОР-Зн-02/21н щодо доставлення апаратів дихальних ізолюючих типу на стисненому повітрі «EirXpress Fire» в пожежний поїзд ст. Знам`янка, п.7.2 посадової інструкції в частині несвоєчасного виконання доручень керівництва загону в частині неприбуття до штабу загону за наказом від 19.05.2025 №НОР-Зн-02/27н про відрядження, п. 3.1.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Знамянського загону воєнізованої охорони Одеської залізниці в частині недотримання трудової дисципліни, своєчасного з точністю виконання розпорядження адміністрації.
Проте, Відповідачем не надано суду доказів, на підставі яких Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
Як встановлено в судовому засіданні, розпорядженням заступника начальника виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» В. Беспалого №НОР-Знам`янка-02/21н від 15.05.2025 зобов`язано начальників пожежних поїздів (осіб, які виконують їх обов`язки) в термін до 19.05.2025 доставити (направити) засоби індивідуального захисту органів дихання і зору, а саме апаратів дихальних ізолюючого типу на стисненому повітрі «АirXpress Fire» в пожежних поїзд м. Знам`янка для профілактичного огляду вузлів і деталей, перевірки їх стану, необхідності ремонту, дезінфекції, чищення, регулювання та змащування.
Наказом №НОР-Знам`янка-02/27в від 19.05.2025 підписаного КЕП Плахотнюк О.С. 19.05.2025 о 15:23 год., ОСОБА_1 відряджено до штабу загону м. Знам`янка з питання проведення оперативної наради та доставки засобів індивідуального захисту органів дихання і зору, а саме апаратів «АirXpress Fire» для проведення їх стану, необхідності ремонту. Дата виїзду 20.05.2025, кількість днів – 1.
За змістом наданого Відповідачем Протоколу № НОР-Знам`янка-16/10н онлайн-наради засобами застосунку Teams, така нарада проведена 21.05.2025, тобто поза межами періоду відрядження, визначеного у наказі №НОР-Знам`янка-02/27в від 19.05.2025.
Згідно зі статтею 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Під порушенням трудової дисципліни мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на працівника трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Роботодавець має встановити, чи немає обставин, які виключають дисциплінарне провадження щодо працівника, до яких зазвичай відносяться: відсутність події або складу дисциплінарного проступку; вина або дії особи у стані крайньої необхідності; наслідки порушення; закінчення терміну, передбаченого для накладення дисциплінарного стягнення.
Закон не вимагає, щоб порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення.
Водночас вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем. Критерієм, за яким визначається наявність вини в діях працівника, є належна турбота працівника про виконання трудових обов`язків.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина третя статті 149 КЗпП України).
Тлумачення частини третьої статті 149 КЗпП України свідчить, що її положення мають поширюватися при застосуванні будь-якого виду дисциплінарного стягнення, тобто як до звільнення, так і до догани.
У постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року справі № 554/9493/17 (провадження № 61-3 8286св 18) зазначено, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни суд мав з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
Однак, наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен відповідати вимогам трудового законодавства, зокрема, у ньому має бути зазначено: коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення трудових обов`язків працівником, і яких конкретно обов`язків, що є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку.
За встановленої невідповідності наказу про оголошення догани вимогам трудового законодавства, пояснювальні записки та акт не можуть бути враховані на підтвердження наявності в діях позивачки складу дисциплінарного проступку, оскільки сам роботодавець у належній формі не визначився із тим, які саме порушення трудової дисципліни (навчально- виховного процесу ) допустила позивачка, у чому вони полягали.
Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
При цьому, відсутність таких пояснень не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо власник зможе довести те, що пояснення від працівника він зажадав, але працівник їх не дав. Підтвердженням відмови працівника дати пояснення по суті порушення трудової дисципліни є акт, складений за підписом кількох осіб.
Факт вчинення дисциплінарного проступку має бути належним чином зафіксований за допомогою актів, довідок, доповідних записок тощо.
З аналізу норм трудового права, що регулює дані правовідносини, зокрема порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, слід дійти висновку, що для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення; для надання пояснень працівник повинен знати конкретно, за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідальності.
У постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 461/8132/17 також сформульовано висновок щодо застосування норм права, з якого вбачається, що у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.
За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.
Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.
У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 219/2474/19 (провадження № 61-10005св20) зроблено висновки про те, що під порушенням трудової дисципліни потрібно розуміти винне, протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Отже, догана є заходом дисциплінарного стягнення за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку). Підставою застосування дисциплінарного стягнення є вчинення працівником протиправного, винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права. Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Водночас саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинно містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин, а дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини працівника, а також бути застосованим тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини працівника.
Вказані висновки підтверджуються постановою Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 821/935/16, у якій вказано, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.
При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.
Однак, судом не встановлено наявності вини в діях чи бездіяльності Позивача, так як останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання до 19.05.2025 розпорядження №НОР-Знамянка-02/21н від 15.05.2025, тоді як наказ №НОР-Знам`янка-02/27в від 19.05.2025 на відрядження ОСОБА_1 до м. Знамянка підписано КЕП ОСОБА_8 19.05.2025 о 15:23, тобто у другій половині останнього дня виконання розпорядження №НОР-Знамянка-02/21н від 15.05.2025, з датою відбуття у відрядження 20.05.2025.
Наведене свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між зазначеною підставою та поведінкою Позивача.
Таким чином, оспорюваний Позивачем наказ про оголошення догани, винесений Відповідачем на підставі не підтверджених належними доказами обставин, роботодавцем не з`ясовано та не встановлено конкретних обставин вчинення дисциплінарного проступку, не встановлено причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і неналежним виконанням покладених на ОСОБА_1 посадових обов`язків, які були порушені працівником, без визначення наявності чи відсутності ступеня тяжкості вчиненого, наявності чи відсутності заподіяної діями чи бездіяльністю працівника шкоди, без визначення усіх обставин події, яка була кваліфікована керівником саме як дисциплінарний проступок.
Також суд звертає увагу на приписи частини 7 ст. 43 КЗпП України і частини 6 ст. 39 Закону «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності» згідно яких рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в згоді на звільнення, працедавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.
Суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І тільки у разі відсутності в рішенні правового обґрунтування відмови в наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений їм орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним при дотриманні інших передбачених законодавством вимог для звільнення.
У аспекті положень частини 7 ст. 43 і частини 6 ст. 39 Закону «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності» вбачається, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності або відсутності ознак обґрунтованості.
Враховуючи, що у вказаних нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватися судом виходячи із загальних принципів права і принципів цивільного судочинства (ст. 8 Конституції, ст. 3 ЦК, ст. 1,213 ЦПК) і лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути досить, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактам».
Статтею 252 КЗпП України встановлено гарантії для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів, зокрема передбачено, що працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень; зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.
Дослідивши в судовому засіданні виписку з Протколу №9 засідання профспілкового комітету ппо «ВПЗУ» локомотивного депо Помічна від 08.06.2025, яким відмовлено у наданні згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, суд встановив, що у ньому міститься обґрунтування підстав неможливості виконання ОСОБА_1 розпорядження №НОР-Знамянка-02/21н від 15.05.2025 у строк до 19.05.2025 на підставі наказу №НОР- Знам`янка-02/27в від 19.05.2025, з посиланням на відповідні розпорядження, наказ та письмові пояснення ОСОБА_1 ..
Таким чином, рішення профспілки про відмову у наданні згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 08.06.2025 є законним та обґрунтованим, а тому протиправно не враховано роботодавцем.
За таких обставин суд вважає, що наказ № №НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 про застосування до ОСОБА_1 заходів дисциплінарного стягнення підлягає скасуванню, позаяк Відповідачем не було доведено суду, що ним було дотримано вимог притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у виді догани.
Поряд з цим, Відповідач в заяві від 17.10.2025 просить застосувати позовну даявність до вимог Позивача. 
Обрунтовуючи подану заяву представник Відповідача зазначає, що Позивачем пропущено строк для звернення до суду з даним позовом враховуючи, що відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. ОСОБА_1 відмовився ознайомитися під особистий розпис із наказом № НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", про що було складено акт про відмову працівника в проставленні особистого підпису. Вказаний акт було зареєстровано у виробничому структурному підрозділі "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона" Акціонерного товариства "Українська залізниця" за № НОР-Зн-07/2322 від 18.06.2025. Позивач звернувся до суду з позовом 22.09.2025, відтак тримісячний строк звернення до суду сплинув. 
Представник Позивача, у відповіді на відзив, заперечила проти заяви Відповідача, вважаючи, що позов подано у межах строку встановленого ст. 233 КЗпП України. За доводами представника Позивача останнім днем для подання позову є 18.09.2025. Відповідно до відбитку поштового штемпеля на описі вкладення до цінного листа № 2500200159640 (який наявний у справі) позовна заява з додатками була здана на пошту 18.09.2025, тому, в силу ч. 6 ст. 124 ЦПК України днем подання позовної заяви є 18.09.2025, а не 22.09.2025 як зазначає Відповідач. Наведене виключає можливість задоволення заяви Відповідача про застосування строків позовної давності у цій справі.
Розглядаючи заяву представника Відповідача, суд виходить з наступного.
Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Відповідно до приписів статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Наслідками пропущення строку позовної давності є відмова у задоволенні позову (стаття 267 ЦК України).
Згідно з приписами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Судом встановлено, що наказ № НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 вручено Позивачу 18.06.2025.
З позовною заявою до суду Позивач звернувся 18.09.2025 шляхом звернення до відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта», що підтверджується квитанцією зі штрих кодовим ідентифікатором 2500200159640 (а.с. 19).
Таким чином, доводи Відповідача щодо пропуску Позивачем строку звернення до суду з позовною заявою не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, що виключає підстави для задоволення заяви останнього та застосування в даному випадку наслідків пропуску строків позовної давності.
Що стосується Акту про відмову працівника в проставленні особистого підпису від 18.06.2025 на який посилається Відповідач як у відзиві на позовну заяву, так і в заяві про застосування строку позовної давності, суд не може оцінювати такий Акт як належний доказ відмови Позивача від підпису, позаяк інших достовірних доказів на підтвердження такої відмови Відповідачем не надано, тоді як відповідно до пояснень свідка ОСОБА_6 , будь-яких пояснень чи повідомлення про отримання наказу від ОСОБА_33 при оголошенні йому наказу, не просили.
Отже, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, за наведених вище мотивів.
Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.
Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідача.
На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 12, 13, 76, 81-83, 89, 95, 141, 212, 247, 259, 263- 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Відомча воєнізована охорона» про визнання протиправним та скасування наказу в.о. начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника загону виробничого структурного підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №НОР-Зн-56/7 від 18.06.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач – Акціонерне товариство «Українська залізниця (м. Київ, вулиця Єжи Гедройця, 5, 03150, код ЄДРПОУ 40075815) в особі філії «Відомча воєнізована охорона» (місто Київ, вулиця Стадіонна, 6а, 03049).

Рішення складено та підписано 27.01.2026

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО