ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 року м.Дніпро Справа № 904/4764/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),
суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
при секретарі судового засідання Солодовій І.М. 

Представники сторін:
від позивача: КОЗАК ТЕТЯНА ВІКТОРІВНА (поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів) - адвокат, довіреність 
інші представники сторін в судове засідання не з`явилися про дату, час, та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2025р. у справі №904/4764/25 (cуддя Дупляк С.А.)
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"
до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"
про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою від 26.08.2025 до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" про стягнення 15 086 593,90 грн заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, будучи споживачем електричної енергії, не забезпечив доступ представників оператора системи розподілу до своїх електроустановок для здійснення їх відключення після закінчення терміну дії договору з постачальником "останньої надії", внаслідок чого продовжував споживати електричну енергію без укладеного договору про постачання електричної енергії. За результатами складання акту-претензії про порушення договірних умов та засідання комісії позивача було визначено обсяг розподіленої електричної енергії у кількості 1 769 119 кВт*год та її вартість у розмірі 15 086 593,90 грн за період з 24.03.2025 по 16.04.2025, яку відповідач не сплатив.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" 15 086 593,90 грн заборгованості та 181 039,13 грн судового збору. У задоволенні клопотання відповідача про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що між сторонами існують договірні відносини з надання послуг з розподілу електричної енергії на підставі публічного договору приєднання. Суд встановив, що відповідач був переведений до постачальника "останньої надії" ДП ЗЕД "Укрінтеренерго" з 15.10.2024, а листом від 18.12.2024 постачальник "останньої надії" повідомив про завершення терміну електропостачання споживачу 12.01.2025. Позивач 07.04.2025 направив відповідачу попередження про припинення постачання електричної енергії з 16.04.2025. Оскільки відповідач не забезпечив доступ представників позивача до своїх електроустановок для здійснення їх відключення, було складено акт-претензію про порушення договірних умов від 16.04.2025. За результатами засідання комісії позивача від 16.05.2025 визначено обсяг та вартість розподіленої електричної енергії. Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
Щодо відмови у задоволенні клопотання про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, місцевий господарський суд зазначив, що спір у справі виник саме з вини відповідача у зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідних платежів. Тяжка економічна ситуація в країні, спричинена військовою агресією, носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Як відповідач, так і позивач несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики, оскільки господарська діяльність здійснюється на власний ризик. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб`єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись із зазначеним рішенням, Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2025 у справі № 904/4764/25 в частині відмови у задоволенні клопотання про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання про відстрочення виконання рішення суду строком на шість календарних місяців з дня набрання рішенням законної сили та розстрочення виконання рішення суду строком на шість календарних місяців шляхом сплати щомісячних платежів у наступному розмірі: 5 (п`ять) місяців по 2 514 432,32 грн та останній місяць – 2 514 432,30 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт зазначає, що оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні клопотання про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Відповідно до статті 331 ГПК України підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Апелянт вважає, що можливість відстрочення виконання судового рішення у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
Апелянт посилається на те, що ДМП ВКГ "Дніпро-Західний Донбас" є підприємством критичної інфраструктури. Листами Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 14.06.2024 № 7597/31/14-24 та від 06.09.2024 № 10004/31/14-24 повідомлено, що об`єкти підприємства віднесено до об`єктів критичної інфраструктури сектору системи життєзабезпечення та присвоєно III та IV категорію критичності. Об`єкти підприємства включені до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури Мінінфраструктури. Згідно з Постановою КМУ від 28.04.2023 № 415 об`єкти підприємства внесено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 29.05.2025 № 914 ДМП ВКГ "Дніпро-Західний Донбас" визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Апелянт зазначає, що господарська діяльність підприємства має загальнодержавне, соціальне значення та безперервний характер. Підприємство здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, забезпечує життєдіяльність територіальних громад Дніпропетровської області.
Щодо фінансового стану підприємства апелянт вказує, що основним джерелом доходів є грошові кошти, отримані від споживачів за водопостачання. Погашення заборгованості позивачу стало неможливим, оскільки під час воєнного стану значно збільшилась дебіторська заборгованість споживачів за надані послуги з централізованого водопостачання. Станом на 01.09.2025 дебіторська заборгованість споживачів перед підприємством складає 134 499 324,77 грн, з них заборгованість населення – 23 423 808,34 грн, юридичних осіб та ФОП – 111 075 516,43 грн.
Апелянт посилається на те, що військова агресія російської федерації проти України наносить непоправну шкоду підприємству та вплинула на можливість виконання цивільно-правових зобов`язань. Це призвело до негативного фінансового стану підприємства у 2022-2025 роках. За 1 квартал 2025 року підприємство мало збиток 43 116 000,00 грн, а за 9 місяців 2025 року збиток значно збільшився.
Апелянт зазначає, що підприємство знаходиться на господарському розрахунку, при цьому є 100% власністю держави. Органом управління є Дніпропетровська ОДА, яка є виконавчим органом державної влади та не має жодного механізму виділення фінансової допомоги підприємству.
Апелянт вказує, що негайне виконання рішення по даній справі зумовить блокування та зупинення роботи підприємства, яке забезпечує життєдіяльність територіальних громад Дніпропетровської області. Підприємство не ухиляється від сплати заборгованості, а навпаки шукає способи її погашення перед позивачем.
Апелянт посилається на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на те, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 904/4566/18 та від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17.
Апелянт також зазначає, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.03.2024 № 275-р вирішено передати цілісний майновий комплекс ДМП ВКГ "Дніпро-Західний Донбас" у спільну власність територіальних громад Дніпропетровської області, що може надати можливість для погашення кредиторської заборгованості.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги фінансовий стан скаржника, ту обставину, що матеріали справи не містять документів, які б вказували про ухилення боржника від виконання рішення суду, а також, що вищевикладене є винятковим випадком в розумінні статті 331 ГПК України.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" заперечує проти апеляційної скарги ДМП ВКГ "Дніпро-Західний Донбас" та вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, посилаючись на наступне:
Позивач зазначає, що підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути лише виняткові обставини, які істотно ускладнюють вчасне його виконання або роблять його неможливим. При цьому суд має враховувати дотримання балансу інтересів як боржника, так і кредитора.
Позивач вказує, що АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", як і відповідач, є підприємством критичної інфраструктури, без стабільної роботи якого фактично неможливою є робота інших підприємств критичної інфраструктури, у тому числі і відповідача. Від стабільності роботи позивача залежить робота усіх об`єктів Міністерства оборони України, підприємств оборонного комплексу, захисних споруд, хлібозаводів та інших підприємств. Без стабільного розподілу електроенергії неможливе функціонування лікарень, шпиталів, поліклінік, станцій переливання крові.
Позивач зазначає, що під час воєнного стану та ведення бойових дій продовжує займатися своєю господарською діяльністю: надавати послуги з розподілу електричної енергії, усувати аварії та пошкодження електричних мереж. Через постійні ворожі обстріли частина мереж позивача безповоротно втрачена, а інша зазнала значних ушкоджень та потребує відновлення, у зв`язку з чим всі кошти підприємства направляються на відновлення роботи мереж.
Щодо фінансового стану позивач вказує, що станом на 01.07.2025 дебіторська заборгованість клієнтів позивача складає 797 847 083,97 грн. Станом на 01.07.2025 на примусовому виконанні в органах Державної виконавчої служби та приватних виконавців знаходиться виконавчих документів про стягнення на користь позивача загальної суми 304 650 343,79 грн. Позивач є кредитором у справах про банкрутство боржників із заявленими та визнаними судом грошовими вимогами на загальну суму 327 814 810,16 грн.
Позивач звертає увагу на незадовільну платіжну дисципліну відповідача та наявність непогашеної заборгованості за минулі періоди. Станом на 23.07.2025 відповідач має перед позивачем заборгованість 110 321 440,75 грн, у тому числі: 21 537 624,63 грн – реструктуризовано договором № 89-Ц/2022 від 01.08.2022; 312 208,49 грн – за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії; 2 467 160,18 грн – за послуги з розподілу електричної енергії; 20 582 720,20 грн – 3% річних, пеня та інфляційні витрати; 65 421 727,25 грн – за актами про порушення договірних умов. На виконанні у виконавчій службі знаходяться 36 виконавчих проваджень про стягнення з відповідача на користь позивача 27 269 380,15 грн.
Позивач зазначає, що відповідачем не було подано до суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, а також довідки про відсутність майна у власності. Боржником не доведено, що у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення він зможе виконати судове рішення в зазначений ним період.
Позивач посилається на практику Європейського суду з прав людини та зазначає, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Складне фінансове становище боржника не може бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2025 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/4764/25. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2025 у справі № 904/4764/25 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Дніпропетровської області.
10.12.2025 матеріали справи № 904/4764/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2025 у справі № 904/4764/25. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 03.02.2026 о 09:30 годин.
16.12.2025 до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро – Західний Донбас», яким просить суд розглянути справу за відсутності представника останнього через неможливість в призначений час прибути до судового засідання з огляду на воєнний стан в Україні та великою кількістю тривог, що зумовлює зміну розкладу міжміського транспорту та його затримку, а також відсутність технічної можливості прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 
02.02.2026 до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро – Західний Донбас» про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з великою завантаженністю представників підприємства.
Розглянувши вищевказане клопотання, колегія суддів не знайшла підстав для його задоволення з урахуванням наступного:
Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Колегія суддів визнає наведені в клопотанні обґрунтування неможливості участі представника апелянта в судовому засіданні неповажними в розумінні ч. 11 ст. 270 ГПК України.
Матеріали справи містять обсяг відомостей достатній для розгляду апеляційної скарги й за відсутності представників сторін.
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі "Цихановський проти України" (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ "Смірнова проти України" (Smirnov v. Ukraine, Application N36655/02), "Карнаушенко проти України" (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 року у справі № 910/12842/17 відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі №361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-от неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення; при цьому не повинно створюватися умов, за яких будуть порушені процесуальні строки розгляду справи.
Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції не визнавав обов`язковою явку учасників справи, зважаючи на необхідність дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, встановлених ГПК України, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами, одночасно відмовляючи у задоволенні клопотання Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро – Західний Донбас» про відкладення розгляду справи.
03.02.2026 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (наразі Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", далі - позивач, ОСР) та Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» (далі – відповідач) з 2002 року існували договірні відносини з постачання електричної енергії, про що свідчить договір про постачання електричної енергії № 89-Ц від 01.01.2002. 
З 01.01.2019 в Україні почав функціонувати новий ринок електричної енергії. З 01.01.2019 року НКРЕКП скасувала АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» ліцензії на постачання електричної енергії за регульованим тарифом та на передачу електричної енергії, на підставі яких, до 01.01.2019, ОСР здійснював свою господарську діяльність.
З 01.01.2019 року набрала чинності ліцензія НКРЕКП на здійснення господарської діяльності з надання послуг з розподілу електричної енергії на території Дніпропетровської області, надана АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі». 
Пунктом 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (надалі ПРРЕЕ, Правила) передбачено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. 
Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. 
Відповідно до п. 4. Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження ПРРЕЕ», Оператори систем розподілу (далі - ОСР) повинні укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії. 
Відповідно до вказаної постанови відповідач (споживачем) приєднався до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - договір).
Пунктом. 1.1. Договору передбачено, що цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам (надалі - Споживач) як послуги Оператора системи розподілу. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є Додатком 1 до цього Договору. 1.2 Умови Договору розроблені відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії” та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 14 березня 2018 року № 312 (зі змінами та доповненнями, далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. Далі за текстом цього Договору Оператор системи розподілу та Споживач іменуються кожний окремо Сторона, а разом - Сторони. 2. Предмет Договору 
Відповідно до п. 2.1. Договору Оператор системи розподілу надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310 (зі змінами та доповненнями) за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки/точок розподілу електричної енергії за об`єктом Споживача, який є Додатком 2 до цього Договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи розподілу. 
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) Споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в Додатку 3 до цього Договору. 
Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи розподілу згідно з Додатком 4 “Порядок розрахунків”. (п. 2.3. Договору). 
Згідно п. 1. Додатку № 4 Сума оплати послуг з розподілу визначається виходячи з фактичних або прогнозних обсягів електричної енергії, розподіленої Оператором системи розподілу та відповідним тарифом (ціною) на розподіл електричної енергії. 
Тарифи (ціни) за послуги з розподілу електричної енергії на ринку електричної енергії встановлюються Регулятором та розміщуються на офіційному сайті Оператора системи розподілу. (п. 2. Додатку № 4)
Відповідно до додатку № 4 «Порядок розрахунків» та до п. 6.1, 6.2 договору оператор системи розподілу зобов`язується: виконувати умови цього Договору (пп. 1), здійснювати розподіл електричної енергії Споживачу, із дотриманням показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами (пп.4), виконувати обов`язки передбачені ліцензійними умовами та ПРРЕЕ (пп.12). Споживач зобов`язується: · виконувати умови цього Договору (пп.1) · забезпечувати доступ представникам Оператора системи розподілу, які пред`явили свої службові посвідчення, до свого об`єкта… (пп. 5). 
Оператор системи розподілу має право: на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до електричних установок Споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання та контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого ПРРЕЕ порядку та умов Договору (пп. 2), обмежувати або припиняти розподіл електричної енергії Споживачу у випадках та в порядку, передбачених ПРРЕЕ (пп.4), вимагати від Споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними Споживачем під час користування електричною енергією (пп. 5), · контролювати додержання Споживачем вимог ПРРЕЕ; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) Споживача умовам цього Договору та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці (пп. 7). Споживач має право: · отримувати якісні послуги з розподілу електричної енергії (пп. 1), · отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами Договору та стандартами якості електричної енергії (пп 2) (п.п. 7.1., 7.2 договору).
Пунктом 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (надалі, ПРРЕЕ), передбачено, що Споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; 4) здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; 12) забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача …. для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) в установленому цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень. 
Пунктом 5.2.1 ПРРЕЕ визначено, що Електропостачальник має право, зокрема: 2) звертатися до оператора системи щодо відключення (обмеження) електроживлення споживача у випадках, визначених цими Правилами, 3) звертатися до оператора системи щодо відновлення електроживлення споживачу у випадках, визначених цими Правилами. 
Пунктом 5.2.2.ПРРЕЕ встановлено, що Електропостачальник зобов`язаний: 28) взаємодіяти з оператором системи з питань відключення (обмеження) споживачів у порядку, визначеному цими Правилами та законодавством; Оператор системи має право: 1) отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України; 4) на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача …. для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку; 11) контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів; 14) на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку (п. 5.1.1. ПРРЕЕ). Оператор системи зобов`язаний: 11) припиняти у випадках та в порядку, визначених Кодексом систем розподілу або Кодексом системи передачі та цими Правилами, електроживлення споживача за зверненням електропостачальника; 12) відновлювати у випадках та в порядку, визначених Кодексом систем розподілу або Кодексом системи передачі та цими Правилами, електроживлення споживача за зверненням електропостачальника відповідно до умов договору з електропостачальником; 26) розглядати звернення, скарги та претензії споживача щодо надання послуг, пов`язаних з розподілом (передачею) електричної енергії, та приймати з цього приводу рішення у строки, передбачені законодавством (п. 5.1.2. ПРРЕЕ). 
Відповідно до п. 3.1.1. ПРРЕЕ, Постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку. 
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п. 3.1.8. ПРРЕЕ). 
Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається (п. 3.1.9. ПРРЕЕ). 
За пунктом 3.4.2. ПРРЕЕ, Постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам …у разі необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником. Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з дати припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. 
Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів, крім випадків, визначених Законом України «Про ринок електричної енергії» та цими Правилами. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу (п. 3.4.4. ПРРЕЕ).
ДМП ВКГ "ДЗД" було переведено до Постачальника "останньої надії" ДП ЗЕД «Укрінтеренерго» з 15.10.2024 за заявкою на закінчення постачання №614812 попереднього постачальника ТОВ "ЕНЕРГОЦЕНТР ПЛЮС". 
Листом від 18.12.2024 за № 44/09-4788/ПОН Постачальник "останньої надії" ДП ЗЕД «Укрінтеренерго» на адресу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ПрАТ «НЕК «Укренерго» направило повідомлення про завершення терміну електропостачання споживачу постачальника «останньої надії» ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» 12.01.2025. 
07.04.2025 АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» направило ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» попередження № 15970/1001 про припинення постачання електричної енергії у зв`язку із закінченням терміну дії договору між споживачем та постачальником «останньої надії» з 16.04.2025. Про отримання відповідачем 07.04.2025 зазначеного попередження свідчить штам вхідної кореспонденції відповідача на екземплярі позивача.
Враховуючи, що ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» не забезпечило доступ представників АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» до своїх електроустановок для здійснення їх відключення, відповідно до п. 8.2.1. ПРРЕЕ, а також відповідно до п. 8.9. Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії, представниками ОСР було складено АКТ-ПРЕТЕНЗІЮ № 2 про порушення договірних умов від 16.04.2025.
Даним Актом-претензією зафіксовано порушення споживачем пп. 12-14 п. 5.5.5. ПРРЕЕ (не допустив працівників ОСР до своїх електроустановок, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/ або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача для виконання їх повного відключення, що призвело до втрат електричної енергії, спожитої після запланованої дати відключення, не припинив власне електроспоживання відповідно до умов договору відповідно до пп. 3, п. 5.5.5. ПРРЕЕ з причини неповної оплати за спожиту електричну енергію).
Акт-претензію було складно у присутності головного енергетика ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» Гладкого О.В., який підписав його без зауважень.
16.05.2025 представник ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» Гладкий О.В. звернувся до ОСР з заявою, в якій просив провести засідання комісії з розгляду Акту-претензії 16.05.2025.
16.05.2025 відбулося засідання комісії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», на якому був присутній представник Споживача Гладкий О.В. 
Комісія розглянула питання щодо проведення розрахунку обсягу розподіленої електричної енергії споживачу, вартості розподіленої електроенергії та періоду розрахунку, пов`язаного з порушенням умов договору.
На засіданні комісії було прийнято таке рішення:
1.
Обсяг розподіленої електричної енергії розрахувати згідно з фактичним споживанням, визначеним за допомогою показників розрахункових засобів обліку електричної енергії Споживача і становить 1 769 119 кВт*год.
2. Вартість електричної енергії складає 15.086.593,90 грн.
3. Період розрахунку з 24.03.2025 до 16.04.2025.
Рішення комісії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» оформлене протоколом № 52 від 16.05.2025.
16.05.2025 представнику ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» було вручено протокол засідання комісії, розрахунок та рахунок на оплату.
Кінцева дата оплати рахунку - 16.06.2025.
Однак, Відповідач виставлений ОСР рахунок не оплатив.
26.06.2025 Позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату 15.086.593,90 грн, яка була отримана останнім 23.07.2025, що підтверджується листом з описом вкладення та інформацією з офіційного сайту «Укрпошта». 
Споживач вартість надання послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 15.086.593,90 грн не сплатив, що й стало причиною виникнення спору.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині відмови в надані відстрочки виконання судового рішення строком на шість місяців з дня набрання рішенням законної сили та розстрочення виконання рішення суду строком на шість місяців шляхом сплати щомісячних платежів у наступному розмірі: 5 (п`ять) місяців по 2 514 432,32 грн та останній місяць 2 514 432,30 грн.
Так, обгрунтовуючи заяву про відстрочення виконання судового рішення строком на шість місяців з дня набрання рішенням законної сили та розстрочення виконання рішення суду строком на шість місяців, відповідач посилався на те, що господарська діяльність відповідача має загальнодержавне та загальнолюдське значення. Відповідач є стратегічним підприємством по забезпеченню водою питної якості населення та підприємств Синельниківського, Павлоградського районів, міст Синельникове, Павлоград, Тернівка, Першотравенськ, шахт, підприємств ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” та військових формувань, які знаходяться на цій території. Основним джерелом доходів відповідача є грошові кошти отримані від споживачів за водопостачання. Відповідач має заборгованість за судовими рішеннями, які вже набрали законної сили. Підприємство відповідача працює за умови постійного ризику відключення від електричної енергії та поставки реагентів, оскільки не має достатньої кількості обігових коштів для їх закупівлі.
В свою чергу, позивач заперечуючи проти надання відстрочки виконання судового рішення зазначав, що що сам перебуває у складному фінансовому становищі, зумовленому наслідками збройної агресії російської федерації проти України, значними руйнуваннями електричних мереж, падінням обсягів розподілу електричної енергії та істотною дебіторською заборгованістю споживачів.
Позивач наголошував, що АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є підприємством критичної інфраструктури, від стабільної роботи якого залежить безперебійне функціонування об`єктів оборонного комплексу, охорони здоров`я, водопостачання та інших життєво важливих сфер, а тому затримка надходження коштів за надані послуги може призвести до дестабілізації енергетичної системи регіону та створення загрози публічним інтересам.
Крім того, Позивач звертав увагу на незадовільну платіжну дисципліну Відповідача, наявність у нього значної простроченої заборгованості за попередні періоди, численні виконавчі провадження та факт попередньої реструктуризації боргу, що свідчить про хронічний характер невиконання грошових зобов`язань.
На думку Позивача, посилання Відповідача на складне фінансове становище не є винятковою та непереборною обставиною у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, оскільки здійснення господарської діяльності пов`язане з власним ризиком суб`єкта підприємництва, а негативні наслідки такої діяльності не можуть перекладатися на кредитора.
Позивач наголосив, що Відповідач не надав належних та допустимих доказів реальної неможливості виконання рішення суду та не довів, що у разі надання йому відстрочки чи розстрочки він буде спроможний виконати судове рішення у запропонований строк.
Безпідставне надання відстрочки або розстрочки відповідачу порушує принцип обов`язковості судових рішень, «справедливого балансу» інтересів сторін та легітимні сподівання стягувача на отримання присуджених коштів у розумний строк.
З урахуванням наведеного Позивач просив відмовити у задоволенні заяви Відповідача про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду.
Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.
Частиною 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Положеннями ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини допускає, що затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (§24 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бакай та інші проти України від 09.11.2004).
Одночасно держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення у справі Фуклев проти України). Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього апарату (рішення у справі ComiNgersoll S.A. проти Португалії).
Приписами ч.ч. 1-4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
При цьому, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, в розумінні наведеної норми, відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.
Надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення. При цьому, матеріальний стан визначено як обставину, яка також враховується судом, але стосовно саме фізичної, а не юридичної особи згідно приписів ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.
Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.
Як було зазначено вище, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.
У зв`язку з тим, що розстрочка виконання рішення продовжує період відновлення порушеного права позивача, при її наданні необхідно враховувати закріплені в нормах національного матеріального права та Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, допустимі межі надання такої розстрочки.
Наведений відповідачем у заяві про відстрочення виконання рішення суду перелік обставин, а саме складне фінансове становище не є тією обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.
Наведені обставини не є виключними і стосуються всіх учасників господарських правовідносин, в тому числі і позивача, який, через невиконання грошових зобов`язань відповідачем позбавлений можливості виконувати аналогічні зобов`язання перед контрагентами, працівниками, та вести господарську діяльність.
А як зазначено вище, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення з відстроченням, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.
Діючим законодавством не передбачено переліку обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Так, згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх матеріалів справи в їх сукупності, керуючись законом.
Отже, оскільки ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, предметом доказування є існування таких обставин.
При цьому відстрочення та розстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, врахував інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволення заяви Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства «ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС» про відстрочення виконання судового рішення строком на шість місяців з дня набрання рішенням законної сили та розстрочення виконання рішення суду строком на шість місяців шляхом сплати щомісячних платежів у наступному розмірі: 5 (п`ять) місяців по 2 514 432,32 грн та останній місяць 2 514 432,30 грн.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що: «… Вважаємо, що оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні клопотання ДМП ВКГ «ДЗД» про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню в цій частині.
Між ДМП ВКГ «ДЗД» (Боржник) та АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (Кредитор) укладено публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. … 
… ДМП ВКГ «ДЗД» зверталось до суду першої інстанції з клопотанням про відстрочення виконання рішення суду по справі №904/4764/25 строком на шість календарних місяців з дня набрання рішенням законної сили та розстрочення виконання рішення суду по справі №904/4764/25 строком на шість календарних місяців шляхом сплати щомісячних платежів у наступному розмірі: 5 (п`ять) місяців по 2 514 432,32 грн. та останній місяць - 2 514 432,30 грн. …
… Тобто, можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
Визначальним фактором є не тільки винятковість цих випадків, а й їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.
Господарським судом Дніпропетровської області у даній справі не обгрунтовано зазначено, що суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду.
Так, судом першої інстанції при розгляді справи, не прийняті до уваги доводи та аргументи відповідача, які не дозволяють підприємству виконати рішення суду в повному обсязі відразу, не нашкодивши стабільності своєї діяльності та якості надаваних послуг, а також забезпеченню соціальних гарантій для працівників. … 
… З урахуванням правової позиції Європейського суду з прав людини та обставин справи, відстрочення виконання судового рішення у даній справі на шість місяців з моменту набрання чинності рішення та подальше розстрочення на шість місяців шляхом сплати щомісяних платежівсприятиме реальному та фактичному виконанню рішення суду, а також надасть відповідачу можливість здійснювати постачання питної води населенню, що вплине на фінансовий стан останнього та не призведе до погіршення ситуації з постачання питної води в регіоні.
За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР («Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст.6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 904/4566/18 та від 20.09.2018 у справі №905/2953/17. … 
… Відстрочення та розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/4764/25 жодним чином не зумовить порушення гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції позивачу права на суд.
Відстрочення та розстрочення виконання рішення в даному випадку не є інструментом ухилення для відповідача від виконання рішення, відповідач лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед позивачем.
Отже, підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду по справі №904/4764/25 є фінансовий стан відповідача.
Згідно із пунктами 2.1-2.3 Статуту ДМП ВКГ «ДЗД» (Розділ «Мета і предмет діяльності») Підприємство утворено з метою забезпечення споживачів якісною питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування (п.2.1 Статуту).
Предметом діяльності Підприємства є:
забір, очищення та розподілення води з джерел питного водопостачання та доведення її якості до вимог питної води;
транспортування питної води споживачам через магістральні водоводи;
надання послуг з питного водопостачання через групові та розвідні водопровідні мережі, які знаходяться на балансі Підприємства:
надання послуг з приймання, очищення та відведення стічних вод;
виконання робіт з ремонту водопровідних та каналізаційних мереж;
Основними завданнями Підприємства є: забір, очищення та постачання води населенню, надання послуг з водовідведення (п.2.3 Статуту).
Основним показником фінансових результатів господарської діяльності Підприємства є прибуток (п.п.10.1. Статуту).
Підприємство знаходиться на господарському розрахунку, при цьому є 100% власністю держави. Органом управління є Дніпропетровська ОДА, яка є виконавчим органом державної влади та не має жодного механізму виділення фінансової допомоги підприємству.
Листами Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 14.06.2024р. №7597/31/14-24 і від 06.09.2024р. №10004/31/14-24, відповідно, повідомлено, що Протоколами від 04.03.2024р. № 17 та від 19.07.2024 р. №20 засідання Робочої групи з ідентифікації та категоризації об`єктів критичної інфраструктури, щодо яких визначено Мінінфраструктури секторальним органом у сфері захисту критичної інфраструктури, віднесено об`єкти ДМП ВКГ «ДЗД» до об`єктів критичної інфраструктури сектору системи життєзабезпечення та присвоєно III та IV категорію критичності.
Об`єкти підприємства включені до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури Мінінфраструктури сектору системи життєзабезпечення, які затверджені наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 21.07.2023р. №49/ДСК «Про затвердження секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури сектору системи життєзабезпечення» у редакції наказу Мінінфрастуктури від 21.05.2024р. №29/ДСК «Про внесення змін до секторальних переліків об`єктів критичної інфраструктури секторів транспорту і пошти та системи життєзабезпечення».
Згідно Постанови КМУ від 28 квітня 2023р. № 415 уповноваженим органом у сфері захисту критичної інфраструктури об`єкти підприємства внесено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та присвоєно унікальні реєстрові номера об`єктів.
Також наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 29.05.2025 №914 ДМП ВКГ «ДЗД» визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Господарська діяльність підприємства має загальнодержавне, соціальне значення та безперервний характер. ДМП ВКГ «ДЗД», як підприємство, яке здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, забезпечує життєдіяльність територіальних громад Дніпропетровської області.
Через неналежне виконання зобов`язань по оплаті отриманих послуг з водопостачання оптовими споживачами-водоканалами міст Павлоград, Тернівка, Шахтарське наше підприємство не має достатньо обігових коштів для здійснення своєчасних та в повному обсязі платежів по Договору, бо першочергово здійснює закупівлю товарів і послуг, необхідних для забезпечення потреб виробництва, та забезпечує виплату заробітної плати працівникам.
Так, відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення, судом першої інстанції неправомірно не прийняті до уваги доводи про фінансовий стан підприємства.
Основним джерелом доходів відповідача є грошові кошти отримані від споживачів за водопостачання. Погашення заборгованості позивачу стало неможливим, так як під час воєнного стану значно збільшилась дебіторська заборгованість споживачів за надані ДМП ВКГ «ДЗД» послуги з централізованого водопостачання.
Так, станом на 01.09.2025р. дебіторська заборгованість споживачів перед ДМП ВКГ «ДЗД» за надані послуги з централізованого водопостачання та абонентську плату з урахуванням штрафних та фінансових санкцій складає 134 499 324,77 грн., з них заборгованість населення - 23 423 808,34 грн., юридичних осіб та ФОП - 111 075 516,43 грн. (довідка мається в матеріалах справи). На даний час дебіторська заборгованість збільшилась.
Військова агресія російської федерації проти України наносить непоправну шкоду ДМП ВКГ «ДЗД» та вплинула на можливість виконання цивільно-правових зобов`язань. Це призвело до негативного фінансового стану підприємства відповідача у 2022-2025 роках, а саме збитку. Вже за 1 квартал 2025 підприємство мало збиток 43 116 000,00 грн. (Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.03.2025р. та Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2025р. маються в матеріалах справи). З цих причин договірні зобов`язання між позивачем і відповідачем не виконані належним чином. За 9 місяців 2025 року збиток підприємства значно збільшився.
Під час воєнного стану та ведення бойових дій ДМП ВКГ «ДЗД» продовжує надавати послуги з централізованого водопостачання, усуває аварії та докладає усіх зусиль, які залежать від підприємства, для забезпечення безперебійного постачання води для життєдіяльності регіону Дніпропетровської області.
ДМП ВКГ «ДЗД» не має наміру ухилятися від виконання судового рішення, а бажає виконати його з відтермінуванням.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст.331 ГПК України). … 
… Негайне виконання рішення по даній справі зумовить блокування та зупинення роботи підприємства, яке забезпечує життєдіяльність територіальних громад Дніпропетровської області.
Підприємство не ухиляється від сплати заборгованості, а навпаки шукає способи її погашення перед позивачем. Не дивлячись на суттєве зменшення фінансових надходжень від споживачів за надані послуги, невідповідність тарифу на послуги з централізованого водопостачання, ДМП ВКГ «ДЗД» робить все можливе задля безперебійної роботи підприємства, приділяє значну увагу питанню виконання зобов`язань за укладеними договорами та можливості зменшення заборгованості перед кредиторами. Відстрочення та розстрочення виконання судового рішення надасть можливість ефективно виконати судове рішення без понесення сторонами додаткових обтяжень при його виконанні.
До того ж, Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 26.09.23 №Р-379/0/3-23 та рішенням Дніпропетровської обласної ради від 08.12.23 № 333-18/VIII «Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» затверджено редакцію техніко-економічного обгрунтування передачі цілісного майнового комплексу ДМП ВКГ «ДЗД» з державної власності до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», в якому надано обгрунтування доцільності здійснення зазначеної передачі (далі - техніко- економічне обгрунтування).
Метою складання техніко-економічне обгрунтування є доведення доцільності передачі з державної власності до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області цілісного майнового комплексу ДМП ВКГ «ДЗД» для підвищення ефективності використання майна та виробничих потужностей підприємства, а також визначення перспектив та комплексу заходів (етапів, термінів, шляхів та засобів їх реалізації) щодо розвитку підприємства та відповідності його функціонального призначення.
Передача цілісного майнового комплексу підприємства надасть можливість застосувати комплекс заходів, спрямованих на поліпшення якості наданих послуг, впровадження та стимулювання енергозберігаючих технологій та отримати ряд ефектів як соціальних та екологічних, так і економічних.
Підвищення рівня фінансового забезпечення для проведення модернізації систем питного водопостачання та централізованого водовідведення підприємства може надати можливість для погашення кредиторської заборгованості.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.03.2024р. № 275-р вирішено передати цілісний майновий комплекс ДМП ВКГ «ДЗД» у спільну власність територіальних громад Дніпропетровської області.
З урахуванням правової позиції Європейського суду з прав людини та обставин справи, відстрочення та розстрочення виконання судового рішення у цій справі сприятиме реальному та фактичному виконанню рішення суду, а також надасть відповідачу можливість здійснювати постачання питної води підприємствам- споживачам та населенню, що вплине на фінансовий стан останнього та не призведе до погіршення ситуації з постачання питної води в Дніпропетровському регіоні.
За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 №5-пр/2013 у справі №1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. До таких обставин належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.
Відстрочення та розстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням.
ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.
Відстрочення та розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2025 у справі №904/4764/25 забезпечить належне функціонування підприємства і, як наслідок, планове виконання судового рішення на користь стягувача.
Надання відстрочення виконання судового рішення забезпечить підприємству можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а позивачу - можливість реального отримання грошових коштів із певним інтервалом у часі. А також надасть сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для ДМП ВКГ «ДЗД» - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань, а для позивача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.
При цьому скаржник, посилаючись на скрутне фінансове становище, не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем саме одноразовим платежем зразу після набрання законної сили даним рішенням. Більш того, інтерес ДМП ВКГ «ДЗД» полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи підприємства, зважаючи на можливість оплатити наявний борг з майбутніх доходів від господарської діяльності.
Таким чином, суд першої інстанції не прийняв до уваги фінансовий стан скаржника, ту обставину, що матеріали справи не містять документів, які б вказували про ухилення боржника від виконання рішення суду, а також, що вищевикладене є винятковим випадком в розумінні ст.331 ГПК України, що свідчить про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та прийняв невірне рішення в частині відмови ДМП ВКГ «ДЗД» у задоволенні заяви про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення. …» відхиляються колегією суддів як такі, що носять характер оціночних суджень і не містять в собі посилань на належні і допустимі в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказами, які б мали бути перевірені судом апеляційної інстанції на предмет відповідності їх фактичним обставинам справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2025 у справі №904/4764/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 2422,40грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2025р. у справі №904/4764/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2025р. у справі №904/4764/25 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 10.02.2026

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус