УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 183/4980/20
провадження № 51 - 4561 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня                        2025 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від              03 березня 2025 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 369-1 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з позбавленням права займати будь-які посади в органах місцевого самоврядування на строк 2 роки. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року вирок місцевого суду скасовано, а кримінальне провадження № 42020041500000055 щодо                       ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК України, закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п. 10,                       ст. 417 КПК України.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,
яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,
що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи
в обґрунтування кожної позиції.
Так, прокурор у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень                          ст. 438 ч. 1, ст. 412 КПК України з урахуванням того, що судом було закрито кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Також у поданій скарзі прокурор не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону було допущено цим судом, з урахуванням закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на підставі ст. 284 ч. 1 п. 10, ст. 417 КПК України.
Крім того, прокурору ОСОБА_4 необхідно надати документи, які підтверджують його повноваження у цьому кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст. 36 КПК України.
В порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано копії касаційної скарги та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не додано 1 примірника копії касаційної скарги та додатків до неї).
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання
про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без руху.
Встановити прокурору ОСОБА_4  п`ятиденний строк
для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3