П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/9850/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В. 
Суддя-доповідач - Граб Л.С. 
06 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Граб Л.С. 
суддів: Матохнюка Д.Б.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПОСТАЧ ГРУП" до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДПОСТАЧ ГРУП" звернулося до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, в якому просило:
-визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про накладення штрафу від 26.05.2025 №2/1;
-визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про накладення штрафу від 26.05.2025 №2/2;
-визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про накладення штрафу від 26.05.2025 №2/3.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2025 позов задоволено:
-визнано протиправною та скасовано постанову Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про накладення штрафу від 26.05.2025 №2/1;
-визнано протиправною та скасовано постанову Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про накладення штрафу від 26.05.2025 №2/2;
-визнано протиправною та скасовано постанову Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про накладення штрафу від 26.05.2025 №2/3.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 16.04.2025 №89 Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області було проведено планову перевірку характеристик продукції, а саме: автомобільних бензини, дизельне паливо на АЗС ТОВ "БУДПОСТАЧ ГРУП", за адресою проведення заходу (розміщення продукції): вул. Проспект Миру, 40, м. Хмельницький, 29000.
За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки характеристик продукції від 07.04.2025 №7-09/25, яким зафіксовано виявлені під час проведення перевірки порушення законодавства, а саме:
1) пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 "Про затвердження технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив": на паливо бензин автомобільний EN 228 (A95) відсутнє позначення палива в місцях доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні) а також невідповідність позначення палива в розрахункових документах (фіскальних чеках);
2) пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 "Про затвердження технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив": реалізація бензину автомобільного EN 228 (A95) за відсутності декларації про відповідність.
На підставі Акту перевірки було складено Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №7/1, №7/2, №7/3, №7/4, №7/5, №7/6 від 07.05.2025 та надано термін для виконання (усунення недоліків) до 19.05.2025.
Враховуючи те, що у строк, встановлений у рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, порушення описані у рішеннях, та способи їх усунення, суб`єктом господарювання усунуті частково, про що 23.05.2025 було складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів № 10-09/25, Рішенням про скасування рішень від 23.05.2025 №10/1 було скасовано рішення від 07.05.2025 №7/1, №7/2 та №7/4 та було складено протоколи про виявлене(ні) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції":
1) від 23.05.2025 №2/1 з виявленого правопорушення: усунення формальної невідповідності про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №7/3 від 07.05.2025 на ТОВ "БУДПОСТАЧ ГРУП" встановлено, що рішення №7/3 від 07.05.2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності не виконано, порушення чинного законодавства не усунені;
2) від 23.05.2025 №2/2 з виявленого правопорушення: під час перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішення щодо усунення формальної невідповідності про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №7/5 від 07.05.2025 на ТОВ "БУДПОСТАЧ ГРУП" встановлено, що рішення №7/5 від 07.05.2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності не виконано, порушення чинного законодавства не усунені;
3) від 23.05.2025 №2/3 з виявленого правопорушення: під час перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішення щодо усунення формальної невідповідності про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №7/6 від 07.05.2025 на ТОВ "БУДПОСТАЧ ГРУП" встановлено, що рішення №7/6 від 07.05.2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності не виконано, порушення чинного законодавства не усунені.
За результатами розгляду протоколів від 23.05.2025 №2/1, №2/2, №2/3 було прийнято: постанову від 26.05.2025 №2/1 про накладення штрафу у розмірі 34000,00 грн.; постанову від 26.05.2025 №2/2 про накладення штрафу у розмірі 34000,00 грн.; постанову від 26.05.2025 №2/3 про накладення штрафу у розмірі 34000,00 грн. відповідно.
Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом. 
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За визначенням наведеним у частині першій статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі – Закон №2735-VI) державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Частиною першої статті 4 Закону №2735-VI встановлено, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Разом з тим, частиною другою статті 8 Закону №2735-VI визначено, що суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом.
Згідно частини п`ятої статті 10 Закону №2735-VI повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, законами України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.
У пункті 4 частини першої статті 11 Закону №2735-VI закріплено, що з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).
Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
За приписами частини першої статті 15 Закону № 2735-VI посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, зокрема, мають право:
1) проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування);
2) безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та направлення на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта: а) торговельні та складські приміщення суб`єктів господарювання і місця, зазначені у пункті 2 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції і перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; б) місця, зазначені в пункті 3 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок додержання вимог щодо представлення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, перевірок характеристик продукції та перевірок виконання суб`єктами господарювання приписів і рішень відповідно до частини п`ятої статті 26 цього Закону; в) місця, зазначені в пункті 4 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції;
3) вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. За згодою органу ринкового нагляду документи і матеріали, необхідні для здійснення ринкового нагляду, їх копії можуть надаватися йому мовою оригіналу або іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, якщо ця мова є зрозумілою для посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані у строк не більше ніж тридцять робочих днів за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду;
4) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
5) складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог;
6) складати на основі актів перевірок протоколи про адміністративні правопорушення у сфері здійснення ринкового нагляду та розглядати справи про відповідні адміністративні правопорушення згідно із законом України;
7) залучати у разі потреби в установленому порядку до здійснення ринкового нагляду працівників наукових установ та фахівців. На осіб, які залучені в установленому порядку до здійснення ринкового нагляду, поширюються обов`язки, визначені пунктами 1-5 частини першої статті 17 цього Закону;
8) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців припинення дій, які перешкоджають здійсненню заходів ринкового нагляду, а в разі їх відмови від припинення таких дій - звертатися до органів Національної поліції за допомогою у здійсненні законної діяльності з ринкового нагляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону № 2735-VI ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності.
Секторальний план ринкового нагляду охоплює види (типи), категорії та/або групи продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.
Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону № 2735-VI заходами ринкового нагляду є:
1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування);
2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
У випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», заходи ринкового нагляду вживаються щодо продукції, яка:
1) надається на ринку, в тому числі щодо одиниць чи партій введеної в обіг продукції, що зберігаються на складах виробників (імпортерів);
2) представлена за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб;
3) перебуває під митним контролем у разі призупинення її митного оформлення за результатами контролю продукції.
Таким чином, органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки, за наслідками яких мають право застосовувати адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання.
Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 за № 350/34633 затверджено Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції (далі - Положення № 230).
Так, згідно пункту 1 Розділу I Державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Державна екологічна інспекція відповідного округу (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.
У відповідності до підпункту 4 пункту 2 Розділу II Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо:
- виконання загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм;
- наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин;
- забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин;
- додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря;
- додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання;
- порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях;
- надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.
На виконання цих положень Закону № 2735-VI постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1069 затверджено Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд (далі - Перелік №1069), відповідно до пункту 21 якого Держекоінспекція здійснює державний ринковий нагляд на відповідність вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» (надалі - Технічний регламент №927) щодо автомобільного бензину, дизельного, суднового та котельного палив.
Тобто, Держекоінспекція має повноваження здійснювати державний ринковий нагляд щодо автомобільного бензину, дизельного, суднового та котельного палив.
Пунктом 5 Технічного регламенту №927 дозволено виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту.
Пунктом 7 Технічного регламенту №927 визначено, що під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.
За змістом додатку 1 до Технічного регламенту №927, позначення автомобільних бензинів включає назву і марку бензину та містить такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс : перша група - літера А, позначення бензину для автомобільних двигунів з примусовим/іскровим запалюванням; друга група - цифрове позначення октанового числа автомобільного бензину (80, 92, 95, 98) за дослідним методом; третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту біоетанолу : Е5, Е7, Е10 (приклад позначення автомобільного бензину з октановим числом 95 екологічного класу Євро4 з вмістом біоетанолу до 7 відсотків : бензин автомобільний А-95-Євро4-Е7). Позначення дизельного палива включає такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс : перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів; друга група - літерне позначення кліматичного періоду : Л (літнє), З (зимове), Арк (арктичне); третя група - символи екологічного класу : Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту метилових/етилових естерів жирних кислот : В0 (за їх відсутності), В5, В7 (приклад позначення дизельного палива зимового екологічного класу Євро4 з вмістом метилових/етилових естерів жирних кислот до 7 відсотків: паливо дизельне ДП-З-Євро4-В7).
Пунктом 8 Технічного регламенту №927 передбачено, що кожна партія палива, яка вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива. Документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів (пункт 3 Технічного регламенту №927).
Згідно пункту 9 Технічного регламенту №927, документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.
Пунктом 19 Технічного регламенту №927 встановлено, що за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.
Пунктом 20 Технічного регламенту №927 обумовлено, що перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність. Зображення національного знака відповідності повинно відповідати його опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1599 від 29.11.2001.
Частиною 7 статті 23 Закону №2735-VI визначено перелік документів, які підлягають перевірці, якими є:
1) декларація про відповідність;
2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією);
3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом;
4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю;
5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції;
6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції;
7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання;
8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".
Отже, органи ринкового нагляду мають право витребовувати та перевіряти у розповсюджувачів цієї продукції документи, визначені частиною сьомою статті 23 Закону №2735-VI.
Частиною 1 статті 29 Закону №2735-VI передбачено, що у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Відповідно до частини 3 статті 29 Закону №2735-VI, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність, а саме :
знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті;
не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом;
не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом;
декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог;
органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною;
вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.
Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.
Частиною 1 статті 30 Закону №2735-VI передбачено, що обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом :
1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону);
2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону);
3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі №667 від 19.04.2019 була затверджена форма 8 "Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів".
Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинне містити, зокрема зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання. Можливість усунення порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення порушень. Відповідно орган перевірки несе імперативний обов`язок визначити конкретний спосіб усунення порушення. Зазначення конкретних дій у рішенні, які має вчинити суб`єкт господарювання слугує не лише досягненню основних завдань державної політики у сфері забезпечення безпечності нехарчової продукції, а й однакового розуміння норм законодавства з метою його дотримання як суб`єктом господарювання, так і органом ринкового нагляду.
Як встановлено судом першої інстанції, підставою для прийняття постанови від 26.05.2025 №2/1 слугувало рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 07.05.2025 №7/3 на АЗС ТОВ "БУДПОСТАЧ ГРУП", яким встановлене порушення: під час реалізації палива бензин автомобільний EN 228 (A95) документ (сертифікат якості №178445_6224503 від 13.01.2025) на паливо бензин автомобільний EN 228 (A95) не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 "Про затвердження технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив", (відсутні відомості про гарантійний строк зберігання; відсутні відомості про вид та кількість добавок (присадок); відсутні відомості щодо декларації про відповідність), що є порушенням пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 "Про затвердження технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив".
На виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 07.05.2025 №7/3 відповідачу було подано повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та надано, зокрема декларацію про відповідність, сертифікат відповідності № DIN.S.197-24, Kokybes pazymejimas Nr.178445_6224503.
У пунктах 6, 7 статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції зазначено, що під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
У договорі купівлі-продажу нафтопродуктів №441 від 03.02.2025, укладеного із ТОВ "Магістр-Д", згідно з яким було придбано спірну партію бензину, зокрема зазначається.
За змістом пункту 1.1 Продавець зобов`язується передати у власність Покупця нафтопродукти (бензин, дизельне паливо та інші нафтопродукти) мастила, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату згідно з умовами цього Договору.
За приписами до пункту 2.1.2 при передачі нафтопродуктів Продавець на вимогу Покупця надає сертифікати відповідності.
Так, на вимогу позивача ТОВ "Магістр-Д" надано декларацію про відповідність за формою додатку 6 до Технічного регламенту.
На виконання умов контракту та підтвердження якості товару ТОВ "Магістр-Д" як продавцем було надано позивачу декларацію про відповідність та інші документи, що підтверджують якість товару.
Відповідно до пунктів 6 та 7 статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції», перевірці підлягають документи, що дають змогу відстежити походження продукції та її обіг, зокрема товарно-супровідна документація та договори. Всі ці документи, надані до Інспекції.
При цьому, Товариство не є виробником або імпортером даної продукції та виступає кінцевим споживачем (покупцем), а відтак не має можливості генерувати або отримувати будь-які інші документи, окрім тих, що були надані безпосередньо постачальником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістр-Д".
Таким чином, судом першої інстанції підставно зауважено, що усі документи, які могли бути в розпорядженні позивача відповідно до чинного законодавства та укладеного договору, були отримані та надані. Будь-яка відсутність інформації, такої як гарантійний строк зберігання або вид та кількість добавок, в наданих документах є відповідальністю постачальника, який мав надати повну та вичерпну документацію на товар.
Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ "БУДПОСТАЧ ГРУП" 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами, 47.30 Роздрібна торгівля пальним. А отже, позивач здійснює реалізацію пального через АЗС та не є його виробником, відтак, позивач, як особа, яка реалізує автомобільне пальне в роздрібній мережі, не має права самостійно вносити зміни/доповнення/уточнення до паспортів якості, які видаються випробувальними лабораторіями, при цьому, усунути визначені порушення іншим чином також не має можливості, оскільки діють спеціальні норми законодавства, які визначають правовий режим документів про якість палива.
З матеріалів справи з`ясовано, що під час перевірки позивач надавав відповідачу сертифікати відповідності та сертифікат якості від 13.01.2025 №178445_6224503 (на бензин А-95-Євро5-Е0, завод-виробник Orlen Lietuva Литовська Республіка), видані Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістр-Д".
З дослідженого сертифікату відповідності заводу-виробника Orlen Lietuva Литовська Республіка вбачається, що на ньому нанесений національний знак відповідності.
Пунктом 12 Указу Президента України "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності" передбачено, що товари (продукція), крім продуктів харчування, якість та відповідність яких підтверджена сертифікатами, що видані за межами України, згідно з міжнародними стандартами ISO та іншими міжнародними стандартами, не потребують повторної сертифікації в Україні.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1184 від 30.12.2015 "Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення», знак відповідності технічним регламентам наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.
Згідно частини першої Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", у разі, якщо виготовлювачем продукції є нерезидент України, виробником є імпортер продукції.
За вказаних обставин, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про порушення позивачем вимог Технічного регламенту №927.
Щодо постанов від 26.05.2025 №2/2 та від 26.05.2025 №2/3, необхідно вказати на таке.
Як встановлено судом першої інстанції, підставою для прийняття постанови від 26.05.2025 №2/2 стало рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 07.05.2025 №7/5 на АЗС ТОВ "БУДПОСТАЧ ГРУП", (ЄДРПОУ 41504058), за адресою 29000, Хмельницький район, місто Хмельницький, проспект Миру, 40, під час реалізації дизельного палива відсутня декларація про відповідність, що є порушенням пункту 19 постанови Кабінету Міністрів від 01.08.2013 №927 "Про затвердження технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив", абзац 3 частини третьої статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".
Підставою для прийняття постанови від 26.05.2025 №2/2 стало рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 07.05.2025 №7/6 на АЗС ТОВ "БУДПОСТАЧ ГРУП", (ЄДРПОУ 41504058), за адресою 29000, Хмельницький район, місто Хмельницький, проспект Миру, 40, під час реалізації дизельного палива відсутній документ про якість палива (паспорт якості), що є порушенням пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 "Про затвердження технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив".
У договорі купівлі-продажу нафтопродуктів №441 від 03.02.2025, укладеного із ТОВ "Магістр-Д", згідно з яким було придбано спірну партію бензину, зокрема зазначається.
Згідно пункту 1.1 Продавець зобов`язується передати у власність Покупця нафтопродукти (бензин, дизельне паливо та інші нафтопродукти) мастила, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату згідно з умовами цього Договору.
Пунктом 2.1.2 закріплено, що при передачі нафтопродуктів Продавець на вимогу Покупця надає сертифікати відповідності.
На виконання умов договору контрагентом надано сертифікат якості, сертифікат відповідності та інші товаро-супровідні документи, які додано до цієї позовної заяви.
Наявність цих документів спростовує первинне твердження про їх відсутність, що стало підставою для вжиття обмежувальних заходів.
В той же час, ТОВ "Магістр-Д" у межах своєї господарської діяльності здійснює реалізацію дизельного палива відповідно до вимог чинного законодавства України, у тому числі в частині дотримання положень Технічного регламенту №927.
Наявність у позивача всіх супровідних документів – сертифікату якості, сертифікату відповідності, декларації про відповідність та інших свідчить про належне документальне оформлення спірної партії палива.
Разом з тим, у рішеннях відповідача відсутній аналіз зв`язку між конкретною партією, на яку посилається в постанові, та фактом її реалізації, що є критичним, оскільки сама лише констатація реалізації дизельного палива не може вважатися достатньою для застосування обмежувальних заходів, якщо не встановлено, що саме ця партія реалізовувалася без належного документального супроводу.
Таким чином, твердження про порушення вимог пункту 19 Технічного регламенту №927 не має належного фактичного обгрунтування, оскільки відсутні докази того, що мала місце реалізація дизельного палива саме з цієї партії, яка нібито не супроводжувалася сертифікатом та декларацією.
За вказаних обставин, застосування до суб`єкта господарювання обмежувальних заходів є передчасним.
Рішення про вжиття обмежувальних заходів від 07.05.2025 №7/5, від 07.05.2025 №7/6 грунтується на посиланнях на реалізацію дизельного палива за відсутності декларації про відповідність та реалізацію дизельного палива за відсутності документа про якість палива (паспорт якості). Натомість, має місце лише констатація відсутності документів як порушення пункту 8, 19 постанови Кабінету Міністрів України №927. Також не визначено ступінь ризику та рівень загрози, що становить чи може становити відповідна продукція.
Вказане, свідчить про те, що оскаржувані постанови не відповідають критеріям чіткості та визначеності, що в свою чергу ставить суб`єктів, до яких звернуті такі акти в неоднозначне становище і, відповідно, нівелює можливі дії цих суб`єктів, направлені на виконання таких актів.
Отже, постанови від 26.05.2025 №2/2, від 26.05.2025 №2/3 про накладення на позивача штрафу за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених пунктом третім частиною четвертою статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" є протиправними та підлягають, скасуванню.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Матохнюк Д.Б.    Сторчак В. Ю.