Номер провадження: 22-ц/813/2673/26 
Справа № 947/9526/24
Головуючий у першій інстанції Літвінова І. А.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Назарової М.В.,
суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
за участю секретаря Соболєвої Р.М., 
учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач – Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк», треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бєлостоцька Маргарита Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 
на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2025 року, ухвалене Київським районним судом м. Одеси у складі: судді Літвінової І.А. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк», треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бєлостоцька Маргарита Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря» про припинення обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

18 березня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій із посиланням як на правове обґрунтування положення ст. 4 Закону України «Про іпотеку», ст. 16, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів», ст. 16, 317, 319, 321, 328, 386, 391, 593 ЦК України просила зняти/припинити обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 35034210) у вигляді іпотеки (реєстраційний номер обтяження 35034305), об`єкт обтяження - квартира, загальною площею 101,3 кв.м, житловою площею - 53,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; номер РПВН: 26960864, зареєстровані 14.01.2020 року приватним нотаріусом Бєлостоцькою Маргаритою Леонідівною, підстава обтяження - іпотечний договір серія та номер 21, виданий 14.01.2020 р., приватний нотаріус Бєлостоцька Маргарита Леонідівна, та виключити відповідні записи про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також стягнути з Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК», код ЄДРПОУ 26547581 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати по справі.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на теперішній час відсутня заборгованість в рамках кредитного договору, що є наслідком припинення державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження квартири, загальною площею 101,3 кв.м, житловою площею 53,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності майновому поручителю ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 1-5).
У відзиві на позовну заяву АТ «Український будівельно-інвестиційний банк» не погодилися із позовними вимогами та заперечували проти задоволення позову, оскільки поточні кредиторські вимоги залишилися непогашеними і є заборгованість, яка забезпечена Іпотекою позивача, та є невиконаними. Зберігається наявна кредиторська заборгованість ТОВ «ЗОРЯ» за нарахованими та не сплаченими процентами за Кредитним договором № LV/U/03-2-04 від 14 січня 2020 року, які виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство та які не входили до погашених боржником кредиторських вимог (т. 1, а.с. 53-58).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2025 року в задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бєлостоцька Маргарита Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря» про припинення обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно відмовлено (т. 1, а.с. 199-207).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин дві норми: ч. 4 ст. 82 ЦПК України та ч. 7 ст. 41 КУзПБ, тим самим не застосував пряму норму закону, яка регулює відносини, які були предметом судової справи № 947/9526/25, та не врахував, що у ТОВ «ЗОРЯ» відсутня заборгованість в рамках Кредитного договору № LV/U/03-2-04 від 14.01.2020, що є наслідком припинення державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження 3-х кімнатної квартири, загальною площею 101,3 кв.м, житловою площею 53,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності майновому поручителю ОСОБА_1 , а тому безпідставно відмовив у задоволенні позову (т. 2, а.с. 4зв.).
Ухвалами Одеського апеляційного суду (у складі колегії суддів: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Сєвєрової Є.С.) від 06.06.2025 та 30.06.2025 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду (т. 2, а.с. 20, 45).
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Український будівельно-інвестиційний банк» в особі свого представника Паламарчука Віталія Віталійовича просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на те, що суд при постановленні оскаржуваного рішенні вірно дійшов висновку, що оскільки платоспроможність ТОВ «Зоря» була відновлена, у зв`язку з погашенням вимог кредиторів, і процедура банкрутства не дійшла до стадії визнання Боржника банкрутом, то поточні кредиторські вимоги залишилися непогашеними і є заборгованістю, яка забезпечена Іпотекою позивача та є невиконаною.
Тому, вважає, що іпотека зберігається, як і наявна кредиторська заборгованість ТОВ «ЗОРЯ» за нарахованими та не сплаченими процентами за Кредитним договором № LV/U/03-2-04 від 14 січня 2020 року, які виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство та які не входили до кредиторських вимог Банку заявлених та погашених під час провадження у справі № 916/856/21 про банкрутство ТОВ «ЗОРЯ» (т. 2, а.с. 25-30).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025 здійснено заміну судді ОСОБА_3 на учасника постійно діючого складу колегії суддю Кострицького В.В. (т. 2, а.с. 61).
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
У судовому засіданні 25.11.2025 представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача АТ «Український будівельно-інвестиційний банк» - Костянецький М.В., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити оскаржуване рішення без змін. Перед судовими дебатами оголошена перерва до 13.01.2026 (т. 2, а.с. 65-66).
У судовому засіданні 13.01.2026 представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Інші учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, зокрема, позивач ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, оскільки її повноважний представник ОСОБА_2 отримав судову повістку-повідомлення на 13.01.2026 в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 02.12.2025 о 00:39:03, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (т. 2, а.с. 69), відповідач АТ «Український будівельно-інвестиційний банк» та третя особа ТОВ «Зоря» - у відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судові повістки-повідомлення на 13.01.2026 отримали в електронних кабінетах підсистеми «Електронний суд» 02.12.2025 о 00:44:35 та 00:39:03 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (т. 2, а.с. 69зв.-70), третя особа приватний нотаріус Бєлостоцька М.Л. – у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки отримала судову повістку-повідомлення на 13.01.2026 особисто 08.12.2025, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 2, а.с. 71), до судового засідання не з`явилися, що в силу положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, що брали участь у судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції встановлено, що 14.01.2020 між АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» та ТОВ «ЗОРЯ» укладено Кредитний договір № LV/U/03-2-04.
Згідно з Кредитним договором Банк надає Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування в розмірі 4000000 гривень (п. 2.1 договору), які надаються на термін з 14.01.2020 по 13.01.2021 (п. 2.3 договору), процентна ставка встановлена в розмірі 24% річних за час кредитування (пункт 2.4. Кредитного договору) та 24% річних за весь час прострочення повернення кредиту (пункт 2.17. Кредитного договору).
Пунктом 2.11. Кредитного договору передбачено, що обчислення строку надання Кредиту, нарахування процентів по Договору здійснюється щоденно за фактичне число календарних днів користування Кредитом в період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості за Кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (часткового надання Кредиту) до дня повного погашення заборгованості за Кредитом. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повного погашення Кредиту.
Згідно з п. 2.11.1 Кредитного договору нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредитних коштів в повному обсязі (т. 1, а.с. 11-14зв.).
В якості забезпечення виконання Кредитного договору № LV/U/03-2-04 від 14.01.2020 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір від 14 січня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Бєлостоцькою М.Л., зареєстрований в реєстрі за № 21.
Згідно з п. 1.1. Іпотечного договору цей Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають із Кредитного договору № LV/U/03-2-04 від 14.01.2020, укладеного між Позичальником та Іпотекодержателем, а також договорів про внесення змін та доповнень, що укладені до нього, та які можуть бути укладені в майбутньому (в тому числі, але не виключно, стосовно збільшення розміру процентів за користування Кредитом, збільшення строку повернення Кредиту, збільшення розміру (суми) Кредиту), відповідно до умов якого Позичальник зобов`язаний:
1.1.1. Повернути Іпотекодержателю в кінцевий термін до 13 січня 2021 року включно Кредит у сумі – 4000000 грн.
1.1.2. Сплачувати проценти за користування Кредитом у розмірі 24% річних.
1.1.3. Сплачувати комісійні (одноразові та щомісячні) винагороди, передбачені умовами Кредитного договору.
1.1.4. Сплачувати проценти за понадстрокове користування Кредитом (у випадку такого прострочення) в розмірі, зазначеному у Кредитному договорі.
1.1.5. Сплатити неустойку (пеню, штраф), інші платежі, що передбачені Кредитним договором.
1.1.6. Відшкодувати Іпотекодержателю всі збитки, зазнані ним внаслідок порушення (невиконання або неналежного виконання) Позичальником умов Кредитного договору у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором (т. 1, а.с. 15-24зв.).
Згідно з договором від 14.01.2021 про внесення змін та доповнень № 1 до іпотечного договору, посвідченого Бєлостоцькою М.Л., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 14 січня 2020 року за реєстровим номер 21, підпункт 1.1.1 пункту 1.1 статті 1 Іпотечного договору викладено в наступній редакції: повернути іпотекодержателю в кінцевий термін до 01 лютого 2021 року включно кредит у сумі 3939507,53 грн (т. 1, а.с. 25зв.-26).
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 364099042, дата, час формування: 01.02.2024, вбачається, що за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 /з, зареєстровано 13.01.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2006964751101, номер запису про право власності: 35030418 від 13 січня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бєлостоцькою М.Л. 14 січня 2020 року, документи, що подані для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н, виданий 18.03.2009, видавник: виконавчий комітет Одеської міської ради, серія САС № 636399; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія та номер: 22391090, виданий 06.04.2009, видавник: Комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» (т. 1, а.с. 28зв.-29).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, індексний номер витягу 240347838 від 13.01.2021, приватним нотаріусом Бєлостоцькою М.Л. 14.01.2020 проведено державну реєстрацію іпотеки, предметом якої є квартира АДРЕСА_2 /з, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 2006964751101, відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання: 01.02.2021, розмір основного зобов`язання 3939507,53 грн, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: Договір про внесення змін та доповнень № 1 до іпотечного договору № 008/19-10 КЛ/1-1, серія та номер: 15, видавник: Бєлостоцька М.Л., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, Договір про внесення змін № 4 від 13 січня 2021 року до кредитного договору № LV/U/03-2-04 від 14 січня 2020 року, укладений між ТОВ «Зоря» та АТ «Український будівельно-інвестиційний банк» (т. 1, а.с. 27зв.-28).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2021 порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯ» (справа № 916/856/21).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15 червня 2021 року у справі № 916/856/21 визнано вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК», як забезпеченого кредитора в сумі 4248895,71 грн (забезпечені заставою), та 4540 грн 00 коп. судового збору, вимоги Банку включено до реєстру кредиторів окремо.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.02.2023 постановлено:
1. Платоспроможність Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» (67413, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Новоселівка, код ЄДРПОУ 03767908) вважати відновленою, у зв`язку з погашенням вимог кредиторів.
2. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.
3. Припинити процедуру розпорядження майном.
4. Припинити повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича (свідоцтво №1462 від 15.07.2013 р.).
5. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.
6. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними.
7. Провадження по справі № 916/856/21 закрити.
8. В задоволенні клопотання АТ «Український будівельно-інвестиційний Банк» про задоволення вимог кредитора за рахунок майна боржника вх. № 34727/21 від 22.12.2021р. відмовити.
9. Клопотання арбітражного керуючого Вудуда Г.І. (вх.№3-326/22 від 05.09.2022р.) про скасування арешту на поточні рахунки боржника задовольнити.
10. Скасувати арешти на грошові кошти на поточних рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» (67413, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Новоселівка, код ЄДРПОУ 03767908), накладені приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В., у межах виконавчого провадження № 64659607, відкритого 26.02.2021, стягувач ТОВ "ЛНЗ".
11. Клопотання ТОВ «Зоря» про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів (вх. №3-299/21 від 25.05.2021р.), клопотання арбітражного керуючого Вудуда Г.І. про закінчення процедури розпорядження майном та введення процедури санації (вх. №3-652/21 від 07.10.2021р.) залишити без розгляду (т. 1, а.с. 30-32).
В даній ухвалі господарський суд, посилаючись на висновки, викладені у Постанові Південно-Західного апеляційного господарського суду від 19.07.2022, встановив, що: «Ухвалою попереднього засідання від 15.06.2021 визнано вимоги АТ «Український будівельно-інвестиційний банк» в сумі 4248 895,71 грн (забезпечені заставою) до ТОВ «Зоря».
Відповідно до платіжних доручень, які надані розпорядником майна Боржником погашені кредиторські вимоги Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк»:
- 4540, 00 грн - платіжне доручення № 278 від 22.11.2021;
- 1000 000, 00 грн - платіжне доручення № 150 від 23.09.2021;
- 500 000, 00 грн - платіжне доручення № 154 від 24.09.2021;
- 500 000, 00 грн - платіжне доручення № 156 від 28.09.2021;
- 500 000, 00 - платіжне доручення № 242 від 05.11.2021;
- 500 000, 00 - платіжне доручення № 248 від 10.11.2021;
- 500 000, 00 - платіжне доручення № 253 від 11.11.2021;
- 439 507, 53 - платіжне доручення № 257 від 15.11.2021.
Таким чином, загальна сума погашення кредиторських вимог Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» склала 3 939 507, 53 грн та 4540, 00 грн судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2021 Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк» (Том 6 а.с. 62-63) звернулось з заявою про зменшення розміру кредиторських вимог у зв`язку з їх погашенням.
Акціонерним товариством «Український будівельно-інвестиційний банк» зазначено, що Боржником всього сплачено в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № LV/U/03-2-04 від 14.01.2020 року 4123 351,21 (чотири мільйони сто двадцять три тисячі триста п`ятдесят одна гривня 21 копійка). Відповідно залишок визнаних судом та непогашених кредиторських вимог Банку складає 125 544, 50 грн, з яких 118 185, 23 грн - пеня за несвоєчасно сплачений кредит, 7 359, 27 грн - пеня за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом.
В апеляційній скарзі Банк також наголошує, що залишок визнаних судом та непогашених забезпечених кредиторських вимог складає 125 544, 50 грн, з яких: 118185,23 грн - пеня за несвоєчасно сплачений кредит, 7 359, 27 грн - пеня за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом.
Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, власник корпоративних прав боржника, а у випадках, передбачених законодавством, - третя особа протягом провадження у справі про банкрутство з метою погашення вимог кредиторів та закриття провадження у справі мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені).
Аналіз частини сьомої статті 41 КУзПБ дає підстави для висновку, що Законодавець надав можливість одночасного погашення боргів кредиторів з прощенням неустойки та саме конкурсних кредиторів.
Згідно приписів частини 14 ст. 39 Кодексу з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.
Таким чином, враховуючи вимоги ч. 7 ст. 41 КУзПБ Боржнику в силу прямої вказівки Кодексу надано право задовольнити вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені).
Як вбачається з матеріалів справи, боржник погасив заборгованість за кредитним договором заборгованість за сумою кредиту та заборгованість за нарахованими та простроченими відсотками, крім пені за несвоєчасно сплачений кредит та пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом».
З огляду на викладене та закриваючи провадження у справі № 916/856/21, господарський суд зробив висновок про те, що вимоги щодо сплати пені у зв`язку із погашенням основної заборгованості та закриттям провадження у справі вважаються погашеними (т. 1, а.с. 30-32).
Вирішуючи спір по суті у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки платоспроможність ТОВ «Зоря» була відновлена, у зв`язку з погашенням вимог кредиторів, і процедура банкрутства не дійшла до стадії визнання Боржника банкрутом, то поточні кредиторські вимоги залишилися непогашеними і є заборгованістю, яка забезпечена Іпотекою позивача та є невиконаною.
Таким чином, іпотека зберігається, як і наявна кредиторська заборгованість ТОВ «ЗОРЯ» за нарахованими та не сплаченими процентами за Кредитним договором № LV/U/03-2-04 від 14 січня 2020 року, які виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство та які не входили до кредиторських вимог Банку, заявлених та погашених під час провадження у справі № 916/856/21 про банкрутство ТОВ «ЗОРЯ».
Переглядаючи оскаржуване рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Згідно зі статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.
Згідно з ч. 14. ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.
Відповідно до ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.
Мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість та не поширює на поточну. Поточні ж вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11 наведено правовий висновок про те, що мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість та не поширює на поточну. Поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом.
З аналізу наведених норм випливає, що зобов`язання Боржника зі сплати процентів за користування кредитом є поточними та підлягають виконанню згідно з умовами Кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги про те, що у ТОВ «ЗОРЯ» відсутня заборгованість в рамках Кредитного договору № LV/U/03-2-04 від 14.01.2020, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з п. 2.17. Кредитного договору сторони домовились, що у разі прострочення Позичальником строків повернення Кредиту за цим Договором, Позичальник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти за користування Кредитом у розмірі процентної ставки, передбаченої п. 2.4. Договору за весь час прострочення.
Вказаний договір ні частково, ні в повному обсязі недійсним не визнавався.
У відзиві на позовну заяву, АТ «Український будівельно-інвестиційний банк» зазначив, що за умовами кредитного договору банком нараховано проценти за користування кредитними коштами за період після відкриття провадження у справі про банкрутство з 27.04.2021 по 23.12.2021 у розмірі 441479,44 грн (т. 1, а.с. 56зв.), на підтвердження чого надав розрахунок заборгованості ТОВ «Зоря» за кредитним договором № LV/U-03-2-04 від 14.01.2020 (т. 1, а.с. 68-69).
Оскільки позивачем не спростовано, що після відкриття провадження у справі про банкрутство боржник продовжував користуватися кредитним коштами, не спростовано наданий відповідачем розрахунок заборгованості за основним зобов`язанням, а боржник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитним коштами відповідно до умов Кредитного договору, які недійсними в судовому порядку не визнавалися, то нараховані проценти є поточними грошовими вимогами, на які не розповсюджується мораторій згідно з ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства і за таких обставин заборгованість за Кредитним договором, яка нарахована з 27.04.2021 по 23.12.2021, не входить до кредиторських вимог, які були погашені боржником, тому що є поточними грошовими вимогами, які заявляються після визнання боржника банкрутом у відповідності до ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства.
Висновки ж, зроблені Господарським судом під час вирішення справи № 916/856/21 про банкрутство ТОВ «ЗОРЯ», жодним чином не впливають на відсутність заборгованості боржника та припинення обов`язку майнового поручителя – іпотекодавця відповідати за належне виконання боржником зобов`язання щодо сплати боргу, що утворився як поточний борг за умовами кредитного договору. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» підставами припинення іпотеки є: 
припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору;
реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;
набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки;
визнання іпотечного договору недійсним;
знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;
примусове відчуження земельної ділянки, іншого нерухомого майна відповідно до статті 14-1 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану;
інші підстави, передбачені цим Законом.
Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Оскільки у позові ОСОБА_1 ставиться питання про зняття/припинення обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно у вигляді іпотеки, а за змістом ст. 16 ЦК України ефективним способом захисту таких прав є саме припинення іпотеки, що має наслідком відповідну державну реєстрацію, а позивачкою не доведено передбачені ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» підстави, то відсутні підстави для задоволення її позовних вимог.
Отже, суд першої інстанції вірно визначився із характером правовідносин сторін, дав їм належну правову оцінку та застосував відповідні норми права, вірно витлумачивши їх у світлі виниклих спірних правовідносин сторін та ухвалив законне та обґрунтоване рішення, вірно оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, а помилкові доводи апеляційної скарги цих висновків не спростували.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький