КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 року м. Київ справа №320/34746/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1  до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1   (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлене у формі протоколу від 10.06.2025 №23 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як здобувану вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є здобувачем освіти за денною формою Класичного приватного університету, а відтак має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як здобувач вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти і здобуває рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту». З метою реалізації свого права на оформлення відстрочки від призову на військову службу під час проведення мобілізації позивачем 25.03.2025 була подана до відповідача відповідна заява, у відповідь на яку відповідач повідомив, що протоколом від 10.06.2025 №23 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Зауважує, що відповідач відмовив позивачу у оформленні відстрочки від призову на військову службу не з підстав порушення ним послідовності набуття освіти, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту», а з підстав відсутності у позивача Довідки про здобувача освіти за даними єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою, визначеною у Додатку 9 до Порядку № 560. При цьому позивач наголошує, що до поданої ним заяви окрім додатків, що підтверджують обставини викладені у заяві, було долучено письмові пояснення, у яких позивачем було обґрунтовано неможливість надання довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною Додатком № 9 до Порядку № 560. Окремо повідомляє, що через запровадження Міністерством освіти і науки України перевірки дотримання закладами вищої освіти та здобувачами законодавства на третьому (освітньо-науковому) рівні освіти, у Класичного приватного університету наразі відсутня технічна можливість щодо формування довідки в ЄДЕБО, визначеною у Додатку 9 до Порядку № 560, у той же час відділом аспірантури Класичного приватного університету підтверджено послідовну історію навчання позивача. Позивач зазначає, що за об`єктивних, незалежних від нього причин не може надати відповідачу Довідку про здобувача освіти за даними єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою, визначеною у Додатку 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Вважаючи рішення комісії відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Позивач є військовозобов`язаним, знаходиться на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до довідки від 16.05.2025 № 3195 позивач з 03.10.2023 згідно з наказом № 76 від 03.10.2023 зарахований (додатковий набір) до аспірантури Класичного приватного університету і дійсно навчається на другому курсі (денна форма навчання) за спеціальністю 281 Публічне управління та адміністрування. Строки закінчення аспірантури: 22.03.2027.
25.03.2025 позивач, засобами поштового зв`язку, звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
До заяви позивачем було додано документи, що підтверджують його право на відстрочку, а саме:
- копії паспорта та РНОКПП заявника;
- витяг з реєстру територіальної громади;
- копію звернення до університету;
- копія довідки від 16.05.2025 №3195;
- копія витягу з наказу від 03.10.2023;
- копія довідки від 16.05.2025 №3197;
- інформація із Резерв +;
- копія військово-облікового документу.
У відповідь на вказану заяву відповідач у повідомленні № 7/4236 від 11.06.2025 повідомив позивача про те, що протоколом від 10.06.2025 № 25 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Причина відмови: відсутній додаток № 9 до Постанови КМУ № 560 (Довідка ЄДЄБО).
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ), частиною 1 статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За приписами частини 7 статті 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-ХІІ, застосовується судом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який також визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
За положеннями пункту 1 частини 3 статті 23 Закону № 3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Відтак, підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у контексті пункту 1 частини 3 статті 23 Закону № 3543-ХІІ є здобування особою, зокрема, вищої освіти, за умови навчання за денною або дуальною формою здобуття освіти та здобування рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".
За приписами частини 5 статті 22 Закону № 3543-XII порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Цей порядок визначає, зокрема, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Відповідно до вказаної норми, Кабінет Міністрів України постановою від 16.05.2024 № 560 затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560).
Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з пункту 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (пункт 59 Порядку № 560).
Відповідно до пункту 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що законодавець наділив комісію активною функцією під час вивчення наданих документів для підтвердження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зокрема комісія оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів (пункт 60 Порядку № 560).
З матеріалів справи вбачається, що позивач з 03.10.2023 згідно з наказом № 76 від 03.10.2023 зарахований (додатковий набір) до аспірантури Класичного приватного університету і дійсно навчається на другому курсі (денна форма навчання) за спеціальністю 281 Публічне управління та адміністрування, що підтверджується довідкою від 16.05.2025 № 3193, виданою Класичним приватним університетом.
Відповідно до витягу із наказу № 76 від 03.10.2023, позивача за результатами вступних іспитів згідно з рішенням приймальної комісії зараховано до складу аспірантів першого року денної форми навчання в аспірантуру Класичного приватного університету (додатковий набір) терміном на чотири роки з 03.10.2023 по 22.03.2027 за спеціальністю 281 Публічне управління та адміністрування.
Згідно з довідкою від 16.05.2025 № 3197, виданою Класичним приватним університетом, у зв`язку iз запровадженням Міністерством освіти і науки України перевірки дотримання закладами вищої освіти та здобувачами вищої освіти на третьому (освітньо-науковому) рівні чинного законодавства та нормативно-правових актів Міністерства освіти і науки України, Класичний приватний університет наразі позбавлений технічної можливості формувати довідки про здобувачів вищої освіти за даними ЄДЕБО відповідно до форми, визначеної додатком 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації.
Додатково зазначено про те, що після зняття Міністерством освіти і науки України технічних обмежень вказана довідка буде сформована та видана здобувачу вищої освіти на третьому освітньо-науковому рівні освіти.
З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що вказаними обставинами підтверджується наявність у позивача права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В той же час відмова відповідача у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період мотивована лише відсутністю довідки про здобувача освіти, сформованою в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до Постанови № 560 (Додаток 9).
Суд відзначає, що неможливість Класичного приватного університету сформувати відносно позивача Довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою, визначеною у Додатку 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а позивача надати таку Довідку відповідачу разом із заявою (Додаток 4 до Порядку), жодним чином не свідчить про те, що позивач не є здобувачем за денною формою третього (освітньо-наукового) рівня вищої освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту».
Окрім того, інформація про здобуття позивачем вищої освіти на третьому (освітньо-наукового) рівні міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, що підтверджується наявною в матеріалах справи Виписки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання позивача.
При цьому суд вважає за належне зауважити, що комісія, відповідно до вищезазначених законодавчих норм, не була позбавлена можливості самостійно перевірити законність підстав для надання відстрочки, зокрема, підготувати запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використати інформацію з публічних електронних реєстрів, а тому відмова відповідача у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період є безпідставною та необґрунтованою.
Вказана позиція суду підтримана і у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 у справі № 280/6766/24.
За таких обставин суд оцінює рішення відповідача, в частині відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону № 3543-XII, як протиправне.
Отже, суд приходить до висновку, що рішення комісії відповідача, оформлене протоколом засідання комісії від 10.06.2025 №23, є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону № 3543-XII, суд виходить із такого.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.
Отже, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки рішенню відповідача, оформленому у формі протоколу від 10.06.2025 №23, в частині відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону № 3543-XII, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача оформити позивачу відстрочку від призову на військову службу під час проведення мобілізації, на особливий період на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Належних та достатніх доказів зворотного відповідачем не надано.
Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача оформити позивачу відстрочку від призову на військову службу під час проведення мобілізації, на особливий період на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин, зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до квитанції, доданої до матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 1211,20 грн.
Зважаючи на задоволення позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1211,20 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд 
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлене у формі протоколу від 10.06.2025 №23 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як здобувану вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.