УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 грудня 2025 року
м. Київ
справа  № 215/278/16-к
провадження № 51-4585 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 .
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 , шляхом часткового складання призначеного за цим вироком покарання з покаранням за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2024 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці.  
Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 11 квітня 2025 року, зарахувавши до нього періоди: 
- з 19 червня 2024 року по дату набрання цим вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року); 
- відбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2024 року з 29 червня 2022 року по 18 червня 2024 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 один день позбавлення волі, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 з доданим до неї клопотанням (доповненням), у яких останній не погоджується з ухваленими щодо нього судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 1, 3-6 ч. 2, частин 4, 5 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються найменування суду касаційної інстанції, судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, перелік матеріалів, які додаються. Касаційна скарга підписується особою, яка її подає, та до неї додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 33 КПК України кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, що залишилось поза увагою засудженого ОСОБА_4 .
Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального 
та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни 
чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна 
із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись 
на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів 
у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. Крім того, коли сторона вимагає скасування судових рішень і призначення судового розгляду в суді відповідної інстанції, вона має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається.
Однак всупереч вищевказаному засуджений  ОСОБА_4 зазначених вимог процесуального закону не дотримався.
Подана касаційна скарга є суперечливою за своїм змістом, зважаючи на те, що засуджений у вступній її частині вказує на оскарження вироку й ухвали щодо нього, тоді як у прохальній - формулює свої вимоги про скасування лише рішення апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року, яке він помилково називає вироком. Наведене перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з  предметом перевірки у касаційному порядку.
Скаржник не наводить конкретних порушень закону, допущених судами при ухваленні судових рішень, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для їх скасування чи зміни.
Натомість засуджений вказує на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Вимоги засудженого не узгоджуються зі ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Цією статтею передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Усупереч вимог ч. 4 ст. 427 КПК України подана касаційна скарга не підписана засудженим ОСОБА_4 , тобто особою, яка її подала.
Також скаржник на виконання ч. 5 ст. 427 КПК України долучив до касаційної скарги 

копію вироку суду першої інстанції неналежної якості, з якої неможливо зрозуміти зміст цього судового рішення.
Згідно зі ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Тобто, виходячи з системного аналізу норм кримінального процесуального закону, виправлення недоліків касаційної скарги, які стосуються її змісту, має бути здійснено шляхом подачі нової скарги (а не заяви, клопотання, доповнення, уточнення до скарги), яка має відповідати усім вимогам, зазначеним у відповідних положеннях кримінального процесуального закону.
Водночас Суд роз`яснює, що для складання та подання касаційної скарги засуджений може скористатись правничою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правничою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги, в порядку ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити касаційну скаргу засудженого без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                             ОСОБА_3