ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 420/13814/24
адміністративне провадження № К/990/40117/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Мацедонської  В.  Е.,
суддів: Білак М.В., Мельник-Томенко  Ж.  М.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства «Ларус Шиппінг» до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Мельниченко Анни Володимирівни, за участю третіх осіб: GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джемені Холдінгс Лімітед), ІНФОРМАЦІЯ_3 SHIPPING S.A., про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Приватного підприємства «Ларус Шиппінг» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року (головуючий суддя Бжассо  Н.  В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року (головуючий суддя Домусчі  С.  Д., судді: Семенюк  Г.  В., Шляхтицький  О.  І.)
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
У травні 2024 року Приватне підприємство «Ларус Шиппінг» (далі - позивач, ПП «Ларус Шиппінг») звернулося до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Мельниченко Анни Володимирівни (далі - відповідач, приватний виконавець Мельниченко  А.  В.), за участю третіх осіб: GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джемені Холдінгс Лімітед), ІНФОРМАЦІЯ_3 SHIPPING S.A., у якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Мельниченко  А.  В. про арешт майна боржника від 03  квітня 2024  року ВП №  74624527;
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Мельниченко  А.  В. вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна морського судна «ІНФОРМАЦІЯ_3», IMO НОМЕР_1 (попередня назва «ІНФОРМАЦІЯ_1», теперішня назва «ІНФОРМАЦІЯ_2»), яке належить на праві власності юридичній особі - ПП «Ларус Шиппінг», шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав.
На обґрунтування позовних вимог ПП «Ларус Шиппінг» зазначило, що оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню з підстав винесення її відповідачем у порушення вимог частини другої статті 13, пункту 1 частини другої статті 18 та частини сьомої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у зведеному виконавчому проваджені АСВП №  74625622, до складу якого входить виконавче провадження АСВП №  74624527, відповідач прийняв рішення про обтяження рухомого майна -морського судна «ІНФОРМАЦІЯ_3», IMO №  НОМЕР_1 (попередня назва «ІНФОРМАЦІЯ_1») без його розшуку та перевірки належності на праві власності іноземній компанії TINKA SHIPPING S.A. (боржник у виконавчому провадженні). Водночас, позивач стверджує, що вказане судно належить йому на право власності, що підтверджується свідоцтвом від 27  лютого 2024  року №  24/REG/1301470/1422/RP, виданим Морською адміністрацією Союзу Коморських Островів. Уважає, що наявність обтяження (арешту) на рухоме майно, яке належить ПП «Ларус Шиппінг» на праві приватної власності -морське суховантажне судно «ІНФОРМАЦІЯ_2» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рік побудови 1998, валовий тоннаж 4947 мт, нетто-тоннаж 2774 мт, довжина 93,80 м, ширина 19.50 м. (попередня назва «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_1»), застосованого відповідачем, порушує права позивача закріплені статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 321 Цивільного кодексу України.
ІІ. Установлені фактичні обставини справи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та мотиви їх ухвалення.
Як убачається з матеріалів справи та правильно встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Одеської області від 18  червня 2019  року у справі №  916/1686/19 задоволена заява ПП «Ларус Шиппінг» про забезпечення позову. Накладено арешт на судно ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1), IMO №  НОМЕР_1, зареєстроване під прапором Панами, порт приписки Панама, власником якого є компанія BYO LTD (БЙО ЛТД) з місцезнаходженням: Henville Building, Prince Charles Street, Charlestown, Nevis, West Indies (Хенвіл Білдінг, ОСОБА_4 Чарльз ОСОБА_5, Чарльзтаун, Невіс, Вест-Індія), яке знаходиться в акваторії морського порту Рені Ренійської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (вул. Дунайська 188, Рені, Одеська обл., 68802, Україна) шляхом його затримання, заборони виходу з акваторії та заборони відчуження.
Стягувачем за ухвалою є: Приватне підприємство «Ларус Шиппінг» вул.  Шевченко, буд. 29/3, м. Рені, Ренійський район, Одеська область, 68800, код ЄДРПОУ 35067708); боржником - BYO LTD (БЙО ЛТД) (Henville Building, Prince Charles Street, Charlestown, Nevis, West Indies (Хенвіл Білдінг, ОСОБА_2 , Чарльзтаун, Невіс, Вест-Індія).
У мотивувальній частині цієї ухвали суду зазначено, що «Належність судна ІНФОРМАЦІЯ_1 власнику BYO LTD (БЙО ЛТД) підтверджується копією журналу безперервної реєстрації історії судна, судно з номером IMO НОМЕР_1. Матеріалами заяви підтверджується наявність листування електронною поштою, в якому BYO LTD (БЙО ЛТД) повідомляє ПП «Ларус Шиппінг» про намір власника продати судно ІНФОРМАЦІЯ_1, а також повідомляє про вже наявні два арешти судна.»
Рішенням господарського суду Одеської області від 04  серпня 2020  року у справі №  916/1686/19, яке набрало законної сили 01  вересня 2020  року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 31  серпня 2020  року, позов ПП «Ларус Шиппінг» до Компанії BYO LTD про стягнення 175  699,75 доларів США та 744  534,70 грн задоволений повністю. Стягнуто з компанії BYO LTD /Henville Building Prince Charles Street, Charlestown, Nevis, West Indies (Вест-Індія, Федерація Сент-Кітс і Невіс, острів Невіс, місто Чарлстаун, вулиця Принц Чарльз, Хенвіл Білдінг) на користь ПП «Ларус Шиппінг» суму основного боргу у розмірі 175699,75 доларів США /сто сімдесят п`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять доларів США 75 центів/ та 744534 /сімсот сорок чотири тисячі п`ятсот тридцять чотири/ грн 70 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 82844 /вісімдесят дві тисячі вісімсот сорок чотири/ грн 09 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 26500 /двадцять шість тисяч п`ятсот/ грн 00 коп.
У межах виконання наказу №  916/1686/19, виданого 01  вересня 2020  року Господарським судом Одеської області, постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка  Д.  М. від 15  грудня 2023  року ВП №  64598543 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу було передано стягувачу (ПП ««Ларус Шиппінг») за ціною третіх електронних торгів - 7395697 грн, наступне нерухоме майно: сухованатажний теплохід «ІНФОРМАЦІЯ_1», ІМО №  НОМЕР_1, рік побудови 1998, довжина найбільша - 99,90 м., довжина обмірна - 93,8 м., ширина найбільша - 19,5 м., висота борту до верхньої палуби - 8,5 м.
Відповідно до матеріалів справи, тимчасового свідоцтва про реєстрацію від 27  лютого 2024  року №  24/REG/1301470/1422/RP, виданого Морською адміністрацією Союзу Коморських Островів, ПП «Ларус Шиппінг» є власником морського суховантажного судна ІНФОРМАЦІЯ_2, IMO №  НОМЕР_1, рік побудови 1998, валовий тоннаж 4947 мт, нетто-тоннаж 2774 мт, довжина 93,80  м, ширина 19.50м. Термін дії свідоцтва - до 26 серпня 2024  року. Попередня назва судна: «ІНФОРМАЦІЯ_1».
Також судами попередніх інстанцій установлено, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 24  листопада 2020  року у справі №  916/3352/20 заяву GEMINI HOLDINGS LIMITED (RAK International Corporate Centre, United Arab Emirates) про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна задоволено. Накладений арешт на судно ІНФОРМАЦІЯ_3 (колишня назва ІНФОРМАЦІЯ_1), ІМО №  НОМЕР_1, яке перебуває в акваторії Ренійського морського порту та належить TINKA SHIPPING S.A., (Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Road, Marshall Island MH 96960). Заборонено Капітану Ренійського морського порту оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна ІНФОРМАЦІЯ_3 (колишня назва ІНФОРМАЦІЯ_1), ІМО №  НОМЕР_1, яке перебуває у акваторії Ренійського морського порту.
Стягувачем за цієї ухвалою є: GEMINI HOLDINGS LIMITED (RAK International Corporate Centre, United Arab Emirates); боржником - TINKA SHIPPING S.A., (Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Road, Marshall Island MH 96960).
У подальшому ухвалою Господарського суду Одеської області від 18  січня 2021  року у справі №  916/3352/20, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11  березня 2021  року, відмовлено у задоволенні клопотання BYO LTD про скасування заходів забезпечення позову у цій справі за заявою про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна від 23  листопада 2020  року, подану GEMINI HOLDINGS LIMITED (RAK International Corporate Centre, United Arab Emirates) до TINKA SHIPPING S.A. (Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Road, Marshall Island MH 96960), DEVMEER DENIZCILIK VE REKLAMCILIK TICARET LIMITED SIRKETI (Mesihpasa Mah. Koska Cad №: 14/301 Fatih, Stanbul, Turkey).
У мотивувальній частині постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 11  березня 2021  року зазначено: 
«Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, Свідоцтво про реєстрацію судна ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ), видане міжнародною службою генерального директорату торгового судноплавства морської адміністрації Панами, містить інформацію про те, що його було видано 06  квітня 2015  року, і воно є дійсним до 05  квітня 2020  року.
Із вказаного вбачається, що на момент розгляду 23  листопада 2020  року Господарським судом Одеської області заяви про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна, Свідоцтво про реєстрацію судна ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ) не було чинним. Більш того, заявником (BYO LTD) не було надано підтвердження, що Свідоцтво про реєстрацію судна ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ) не було скасовано до моменту закінчення строку дії - 05  квітня 2020  року та залишалось чинним протягом зазначеного періоду.
Також, господарським судом було досліджено надані адвокатом GEMINI HOLDINGS LIMITED - Сукачовим Є.С. відомості з офіційного веб-сайту Морської адміністрації Панами, що знаходиться за посиланням; https://amp.gob.pa/.
Так, у розділі Онлайн-сервіси, знаходиться посилання на базу даних "Registro digital naves" (Електронний реєстр суден). У електронному реєстрі суден за запитом щодо судна під назвою ІНФОРМАЦІЯ_1 було отримано електронні копії наступних документів:
1) Витяг з реєстру щодо права власності на судно, який свідчить про реєстрацію права власності компанії BYO LTD на судно ІНФОРМАЦІЯ_1, ІМО №  НОМЕР_1 та реєстрацію під прапором Панами від 23 лютого 2015 року.
2) Сертифікат про виключення судна ІНФОРМАЦІЯ_1, ІМО №  НОМЕР_1 з реєстру суден Республіка Панами, у зв`язку із переходом права власності на судно до компанії TINKA SHIPPING S.A. та реєстрацією судна під прапором Республіки Молдова.
З Сертифікату про виключення судна ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІМО №  НОМЕР_1) з реєстру суден Республіка Панами, вбачається, що датою виключення судна з Реєстру є 27  квітня 2018  року, а підставою виключення - перехід права власності на судно до ІНФОРМАЦІЯ_3 SHIPPING S.A. шляхом продажу та перехід судна до Молдавського реєстру.
Таким чином, вбачається, що Свідоцтво про реєстрацію судна ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ), видане міжнародною службою генерального директорату торгового судноплавства морської адміністрації Панами, не є дійсним із 27  квітня 2018  року….».
Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 10  січня 2023  року у справі №  824/113/22, яка набрала законної сили 14  лютого 2023  року, заява представника GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джеміні Холдінгс Лімітед) задоволена частково. Визнано і надано дозвіл на виконання остаточного Арбітражного рішення одноособового арбітра Лондонської асоціації морських арбітрів Елізабет Берч від 11 липня 2022 року в справі за позовом GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джеміні Холдінгс Лімітед) до TINKA SHIPPING S.A. (Тінка Шиппінг С.А.), DEVMEER DENIZCILIK VE REKLAMCILIK TICARET LIMITED SIRKETI (Девмір Денізцілік Ве Рекламцілік Тікарет Лімітед Сіркеті) про порушення Меморандуму про угоду щодо продажу судна ІНФОРМАЦІЯ_3, попередня назва ІНФОРМАЦІЯ_1, та/або повернення сплаченого депозиту.
Цією ж ухвалою постановлено видати виконавчий лист на примусове виконання остаточного Арбітражного рішення одноособового арбітра Лондонської асоціації морських арбітрів від 11 липня 2022 року про стягнення солідарно з ІНФОРМАЦІЯ_3 SHIPPING S.A.(Тінка Шиппінг С.А.), DEVMEER DENIZCILIK VE REKLAMCILIK TICARET LIMITED SIRKETI (Девмір Денізцілік Ве Рекламцілік Тікарет Лімітед Сіркеті) на користь GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джеміні Холдінгс Лімітед) (Ras al Khaimah International Corporate Centre, United Arab Emirates):
- повної суми депозиту, внесеного за судно, у розмірі 259  666,33 доларів США;
- відсотків за ставкою 5  % річних та пропорційно, наростаючим підсумком за три місяці, починаючи з 30 листопада 2018 року до дати виплати за цим рішенням;
- судових витрат арбітражу в розмірі 3949,78 євро разом з відсотками на них за ставкою 5  % річних та пропорційно, наростаючим підсумком за три місяці, з дати цього рішення до дати повної виплати;
- суми в розмірі 5800 фунтів стерлінгів, яка є витратами по справжньому рішенню (включаючи проміжні витрати) разом із відсотками за ставкою 5  % річних і пропорційно, наростаючим підсумком за три місяці, з 11  липня 2022  року до дати повного відшкодування в частині боржника TINKA SHIPPING S.A.(Тінка Шиппінг С.А.) (Trust Company Complex, Ajeltake Road Ajeltake Island, Majuro Marshall Islands MH 96960).
Стягнуто з TINKA SHIPPING S.A.(Тінка Шиппінг С.А.) (Trust Company Complex, Ajeltake Road Ajeltake Island, Majuro Marshall Islands MH 96960) на користь GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джеміні Холдінгс Лімітед) (Ras al Khaimah International Corporate Centre, United Arab Emirates) суму сплаченого судового збору в розмірі 1  240,50 грн.
Стягнуто з TINKA SHIPPING S.A.(Тінка Шиппінг С.А.) (Trust Company Complex, Ajeltake Road Ajeltake Island, Majuro Marshall Islands MH 96960) на користь GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джеміні Холдінгс Лімітед) (Ras al Khaimah International Corporate Centre, United Arab Emirates) суму, сплачену за послуги перекладу документів в розмірі 1  920,00 грн.
03  квітня 2024  року представник GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джеміні Холдінгс Лімітед) звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Мельниченко  А.  В. із заявою про примусове виконання виконавчого листа Київського апеляційного суду від 23  березня 2023  року у справі №  824/113/22 та про накладення арешту на майно боржника, а саме: судно ІНФОРМАЦІЯ_3, попередня назва ІНФОРМАЦІЯ_1, ІМО №  НОМЕР_1, рік побудови 1998, яке перебуває в акваторії Ренійського морського порту.
За наслідком розгляду такої заяви, 03  квітня 2024  року приватним виконавцем Мельниченко  А.  В. прийнято постанову ВП №  74624527 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 23  березня 2023  року №  824/113/22.
Цього ж дня приватним виконавцем Мельниченко  А.  В. винесено постанову ВП №  74624527 про арешт майна боржника TINKA SHIPPING S.A.(Тінка Шиппінг С.А.) (Trust Company Complex, Ajeltake Road Ajeltake Island, Majuro Marshall Islands MH 96960), а саме: судно ІНФОРМАЦІЯ_3, попередня назва ІНФОРМАЦІЯ_1, ІМО №  НОМЕР_1, перебуває в акваторії Ренійського морського порту та належить TINKA SHIPPING S.A.(Тінка Шиппінг С.А.) (Trust Company Complex, Ajeltake Road Ajeltake Island, Majuro Marshall Islands MH 96960).
16  квітня 2024  року ПП «Ларус Шиппінг» звернулося до приватного виконавця Мельниченко  А.  В. з заявою, у якій просив скасувати постанову від 03  квітня 2024  року №  74624527 про арешт майна боржника, якою обтяжено рухоме майно морського судна з реєстраційним номером ІМО №  НОМЕР_1, з внесенням відповідних відомостей Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки морське судно з реєстраційним номером ІМО №  НОМЕР_1 не належить іноземній компанії TINKA SHIPPING S.A., однак ПП «Ларус Шиппінг» є єдиним належним його власником, і позивач не є боржником у виконавчих провадженнях №  74624527, №  74623592 та не може нести відповідальність належним йому майном, за борги іноземної компанії ІНФОРМАЦІЯ_3 SHIPPING S.A. До вказаної заяви позивач, на підтвердження свого права власності на рухоме майно, яке обтяжується, додав зокрема свідоцтво від 27  лютого 2024  року №  24/REG/1301470/1422/RP, видане Морською адміністрацією Союзу Коморських Островів.
Листом від 26  квітня 2024  року №  6472 приватний виконавець Мельниченко  А.  В. надав письмову відповідь на заяву позивача та повідомив, що у нього перебуває зведене виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчих листів №  824/113/22 Київського апеляційного суду (набрання чинності 14  грудня 2023  року) про стягнення коштів з ІНФОРМАЦІЯ_3 SHIPPING S.A. (Trust Company Complex, Ajeltake Road Ajeltake Island, Majuro Marshall Islands MH 96960) на користь GEMINI HOLDINGS LIMITED, Ras al Khaimah International Corporate Centre, United Arab Emirates. Також відповідач повідомив що у процесі примусового виконання виконавчих листів було вжито заходи примусового виконання рішень, відповідно до вимог частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», насамперед звернення стягнення на майно боржника (шляхом винесення відповідної постанови), а саме на судно «ІНФОРМАЦІЯ_3», IMO №  НОМЕР_1 (попередня назва «ІНФОРМАЦІЯ_1»), яке відповідно до ухвали Київського апеляційного суду у справі від 10  січня 2023 року №  824/113/22 належить боржнику.
Поряд з цим, у цьому листі відповідач роз`яснив право ПП «Ларус Шиппінг» на звернення до суду в порядку статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».
26 квітня 2024 року представник позивача звернувся до приватного виконавця Мельниченко  А.  В. з адвокатським запитом, у якому просив надати інформацію та засвідчені належним чином копії документів, на підставі яких буде вона ґрунтуватися, стосовно накладеного ним обтяження та наявності законних підстав вважати, що майно, яке обтяжується, належить саме боржнику іноземній компанії ІНФОРМАЦІЯ_3 SHIPPING S.A.
Листом від 30  квітня 2024  року №  7215 відповідач відмовив представнику ПП «Ларус Шиппінг» у надані запитуваної інформації та документів.
Уважаючи протиправною постанову відповідача про накладення арешту на майно боржника у рамках ВП №  74624527, як така, що порушує право власності позивача, який не є стороною виконавчого провадження, ПП «Ларус Шиппінг» звернулося до суду з цим позовом.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26  червня 2024  року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24  вересня 2024  року, клопотання третьої особи GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джемені Холдінгс Лімітед) задоволено. Провадження у справі за позовом ПП «Ларус Шиппінг» до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Мельниченко  А.  В., за участю третіх осіб: GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джемені Холдінгс Лімітед), ІНФОРМАЦІЯ_3 SHIPPING S.A., про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника, зобов`язання вчинити дії - закрито.
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що питання зняття арешту врегульоване статтею 59 Закону України від 02  червня 2016 року №  1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №  1404-VIII), за частиною першою якої визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Суди наголосили, що вказана норма закону стосується і особи, яка не є, ані стороною виконавчого провадження, ані учасником виконавчого провадження, ані іншою особою виконавчого провадження, тобто в цій справі - ПП «Ларус Шиппінг», яке вважає, що оскаржуваною постановою, як зазначено у позовній заяві порушені його права власності, закріплені статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 321 ЦК України.
Також, суди попередніх інстанцій зазначили, що оскільки оскаржувана постанова про арешт майна боржника винесена в межах виконавчого провадження ВП №  74624527 з примусового виконання виконавчого листа №  824/113/22, виданого 23  березня 2023  року Київським апеляційним судом, то вона може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку цивільного судочинства сторонами цього виконавчого провадження, іншими учасниками або особами цього виконавчого провадження. 
Водночас суди наголосили, що у цій справі існує спір про право, оскільки обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, зводяться виключно щодо порушення його права власності на майно: судно «ІНФОРМАЦІЯ_3», IMO №  НОМЕР_1 (попередня назва «ІНФОРМАЦІЯ_1»).
Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що для правильного вирішення спору, суд повинен перевірити та встановити або спростувати факт наявності у позивача ПП «Ларус Шиппінг» права власності на судно, що свідчить про приватноправову природу спору та унеможливлює його розгляд за правилами адміністративного судочинства, а тому наявні підстави для закриття провадження відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
21 жовтня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПП «Ларус Шиппінг» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24  вересня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 листопада 2024  року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі частини другої статті 328 КАС України.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 грудня 2025 року (у зв`язку з перебуванням судді Мартинюк  Н.  М. у відпустці) визначено склад суду для розгляду цієї касаційної скарги: Мацедонська  В.  Е. (головуючий суддя), Білак  М.  В., Мельник-Томенко  Ж.  М.
ІV. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі ПП «Ларус Шиппінг»  просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, а справу направити для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
На обґрунтування вимог скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про неналежність цього спору до публічно-правового. Стверджує, що позивач оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень (у цій справі - приватний виконавець Мельниченко  А.  В.) під час виконання ним владно-управлінських функцій (винесення у рамках виконавчого провадження постанови про арешт на майно), а не у зв`язку з потребою відстоювання своїх господарських, майнових чи інших приватних прав у відносинах з третіми сторонами чи відповідачем.
Також скаржник зазначає, що обставини, які потребували встановленню судом у цій справі, є те, чи законна та правомірна постанова приватного виконавця  Мельниченко  А.  В. від 03  квітня 2024  року ВП №  74624527 (перевірка процедури прийняття приватним виконавцем оскаржуваного індивідуального акту), однак суди помилково перейшли до оцінки доказів наявності права власності у позивача на судно «ІНФОРМАЦІЯ_3», IMO №  НОМЕР_1 (попередня назва «ІНФОРМАЦІЯ_1»). При цьому, за позицією позивача, ним було додано до позову усі належні та достовірні докази наявності в нього права власності на таке майно.
Крім того, ПП «Ларус Шиппінг» посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій частини другої статті 239 КАС України, оскільки закриваючи провадження у цій справі, не роз`яснили позивачу в порядку якого саме судочинства повинен здійснюватися його розгляд.
GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джемені Холдінгс Лімітед) подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить відмовити у її задоволенні, ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. Уважає, що ПП «Ларус Шиппінг» обрано не правильний спосіб захисту, оскільки визнання протиправною постанову відповідача про накладення арешту на майно та її скасування не призведе до відновлення порушених прав чи інтересів підприємства.
Поряд з цим, третя особа наголосила, що положеннями статті 59 Закону 
№  1404-VIII чітко визначено право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Інших механізмів захисту у подібних правовідносинах діючим законодавством не передбачено.
Також GEMINI HOLDINGS LIMITED (Джемені Холдінгс Лімітед) уважає, що позивач зловживає своїм процесуальним правом, оскільки заявлені вимоги націлені саме на скасування арешту, причому шляхом уникнення правового механізму, який безпосередньо передбачений для такого характеру спірних правовідносин (частина перша статті 59 Закону №  1404-VIII). При цьому, з позовної заяви очевидно, що суть права та інтересу, за захистом якого звернулося ПП «Ларус Шиппінг», є захист права власності на морське судно, яке на його думку, належить позивачу, а тому спір є приватноправовим.
Водночас, третя особа уважає, що судом апеляційної інстанції надано належну оцінку доводам ПП «Ларус Шиппінг» щодо роз`яснення юрисдикції.
Від інших учасників справи відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає перегляду судових рішень судів попередніх інстанцій.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування.
Частина перша статті 2 КАС України установлює, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За приписами пункту 8 частини першої статті 4 КАС України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Положеннями пункту 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України обумовлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Визначення публічно-правового спору міститься у пункті 2 частини першої статті 4 КАС України та означає спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Поряд з цим, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (частина перша статті 287 КАС України).
Так, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом №  1404-VIII, згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Крім того, частиною першою статті 59 Закону №  1404-VIII передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
VІ. Висновки Верховного Суду
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судового рішення здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).
Так, предметом позову у цій справі є визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Мельниченко  А.  В. від 03 квітня 2024 року ВП №  74624527 про арешт майна боржника, а також зобов`язання відповідача вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна морського судна «ІНФОРМАЦІЯ_3», IMO №  НОМЕР_1 (попередня назва «ІНФОРМАЦІЯ_1», теперішня назва «ІНФОРМАЦІЯ_2»), яке належить на праві власності юридичній особі - ПП «Ларус Шиппінг», шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав.
Водночас, спірне питання, яке підлягає вирішенню у касаційному провадженні, стосується встановлення підсудності такої справи, оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження, у рамках якого винесено спірну постанову про арешт майна, а є особою, яка вважає, що такими діями і рішенням приватного виконавця порушеного його право власності на майно.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості аргументів касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім цього, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Так, за змістом наведених раніше положень КАС України висновується, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Така правова позиція неодноразово була викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема від 10 квітня 2019 року у справі №  823/811/17, а також у постановах Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі №  640/5182/20, від 19 серпня 2025 року у справі №  400/7751/24 та ін.
Повертаючись до спірних правовідносин убачається, що звертаючись з цим позовом ПП «Ларус Шиппінг» стверджує, що у рамках виконавчого провадження №  74624527 (відкритого на підставі виконавчих листів, виданих Київським апеляційним судом у справі №  824/113/22) спірною постановою приватного виконавця від 03  квітня 2024  року було накладено арешт на майно - судно «ІНФОРМАЦІЯ_3», IMO №  НОМЕР_1 (попередня назва «ІНФОРМАЦІЯ_1», теперішня назва «ІНФОРМАЦІЯ_2») яке, начебто, не належить на праві власності боржнику за цим виконавчим провадженням (TINKA SHIPPING S.A. (Trust Company Complex, Ajeltake Road Ajeltake Island, Majuro Marshall Islands MH 96960), а належить ПП «Ларус Шиппінг», що підтверджується свідоцтвом від 27  лютого 2024  року №  24/REG/1301470/1422/RP, виданим Морською адміністрацією Союзу Коморських Островів.
При цьому, доводи позовної заяви ПП «Ларус Шиппінг» зводяться виключно до порушення майнового права позивача, у зв`язку з прийняттям відповідачем спірної постанови про накладення арешту, а саме: прав, гарантованих статтею 41 Конституції України (право приватної власності є непорушним), статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном) та статтею 321 Цивільного кодексу України (ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні).
Отже, позивач, зазначаючи про протиправність дій і рішення приватного виконавця при описі та арешті майна, фактично доводить те, що це майно належить йому, а не боржникові і, як наслідок, відсутність у виконавця права на задоволення інтересів стягувача за рахунок звернення стягнення на це майно.
Таким чином, колегія суддів погоджується з твердженням судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спір між позивачем та приватним виконавцем фактично виник з приводу незняття останнім арешту з майна, накладеного у рамках виконання судового рішення (справа №  824/113/22). 
При цьому, Верховний Суд зауважує, що існують об`єктивні підстави щодо встановлення дійсного власника спірного майна, оскільки у справі №  824/113/22 судом було встановлено, що судно «ІНФОРМАЦІЯ_3», IMO №  НОМЕР_1 належить компанії TINKA SHIPPING S.A. (Trust Company Complex, Ajeltake Road Ajeltake Island, Majuro Marshall Islands MH 96960 (боржник у ВП №  74624527), проте позивач у цій справі наполягає, що власником згаданого судна є саме ПП «Ларус Шиппінг» на підставі свідоцтва від 27  лютого 2024  року №  24/REG/1301470/1422/RP.
Тобто, ураховуючи суть спірних правовідносин і суб`єктний склад сторін у справі, Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що цей спір не є публічно-правовим і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а має приватноправовий характер, оскільки існує спір про право (щодо дійсного власника судна «ІНФОРМАЦІЯ_3», IMO №  НОМЕР_1 (попередня назва «ІНФОРМАЦІЯ_1», теперішня назва «ІНФОРМАЦІЯ_2»).
Як було зазначено вище, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону №  1404-VIII).
Отже, законодавець сконструював такий спосіб захисту, який враховує специфіку процедури та суб`єктного складу учасників правовідносин виконавчого провадження і застосування якого, на відміну від речово-правових способів захисту, встановлених ЦК України, призводить до ефективного відновлення порушеного права.
Крім того, колегія суддів зауважує, що з цього приводу Велика Палата Верховного Суду сформувала правову позиції у постанові від 12 лютого 2020  року у справі №  813/1341/15, відповідно до якої спір про визнання протиправним та скасування постанов державного виконавця про накладення арешту на майно є цивільно-правовим та залежно від суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства. Оскарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна, не призведе до належного захисту прав позивача, оскільки навіть визнання судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна, з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлених статтею 59 Закону №  1404-VIII.
Відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Згідно з частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України також установлюють, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 цього Кодексу).
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що даний спір є цивільно-правовим та залежно від суб`єктивного складу має бути вирішений за правилами цивільного чи господарського судочинства.
Подібний за змістом висновок висловлений також у постанові Верховного Суду від 28  травня 2020  року у справі №  826/24525/15, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від нього.
Доводи касаційної скарги про неврахування судами попередніх інстанцій висновку, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05  червня 2019 року у справі №  917/2267/14, від 27  березня 2019  року у справі №  823/359/18, від 20 листопада 2019  року у справі №  805/4199/16 та у постановах Верховного Суду від 07  серпня 2023  року у справі №  400/7359/21, від 13  травня 2020  року у справі №  320/6459/19, від 16  листопада 2022  року у справі №  160/21596/21, щодо юрисдикції спорів про оскарження рішення, дії чи бездіяльності приватного виконавця особою, яка не є стороною виконавчого провадження є необґрунтованими з огляду на таке.
У вказаних постановах Верховний Суд, серед іншого, зазначив, що оскільки ГПК України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до частини першої статті 287 КАС України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Однак, такий висновок зроблений за інших фактичних обставин справи, оскільки у них був відсутній спір про право. У той час у справі, яка розглядається, визначальною обставиною є наявність саме спору про право.
Що стосується аргументів скаржника про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права в частині нероз`яснення позивачу в порядку якого судочинства повинен здійснюватися розгляд цього спору, колегія суддів уважає їх безпідставними, оскільки суди дали чітке розуміння ПП «Ларус Шиппінг», з яким саме позовом (про визнання права власності) та на підставі яких норм законодавства України (частина перша статті 59 Закону №  1404-VIII) необхідно звернутися до суду.
Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття провадження у цій справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного підприємства «Ларус Шиппінг» залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024  року залишити без змін.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                      В.  Е.  Мацедонська
Судді                                                                                          М.  В.  Білак
                                                                                          Ж.  М.  Мельник-Томенко