Справа № 455/1407/25
Провадження № 2/455/238/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

20 січня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі: 
головуючого судді Кушніра А.В., 
секретар судового засідання Борковська Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

15.07.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - адвокат Тараненко А.І. звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №232791848 від 23.03.2021 в розмірі 63717 гривень, а також судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.03.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №232791848 на суму 16280,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV2K4R3. Перед укладенням Кредитного договору Відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора – www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит Первісного кредитора, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Також отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору, та надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. Зазначає, що Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 16280,00 грн. 23.03.2021 на банківську карту № НОМЕР_1 Відповідача, яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору. Отже, Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням.
Також зазначає, що 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01 (далі - Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги №139 від 22.06.2021, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Крім того, 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (далі - Договір факторингу 2). ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Крім того, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю (далі - Договір факторингу 3) відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 04.06.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 63717,00 грн.
Стверджує, що загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 63717,00 грн, яка складається з: 16279,81 грн - заборгованість по тілу кредиту; 47437,19 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В.
Ухвалою судді від 22.07.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
30.07.2025 від представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Мікрюкова С.В. надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову, покликаючись на таке. Зокрема вказує, що 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2020. Додаткова угода між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» №26 до Договору, відповідно до якої Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено в новій редакції, укладена 31 грудня 2020 року, тобто більше ніж за рік до дати укладення договору кредитної лінії. Із з`ясованого змісту даної Додаткової угоди №26 до Договору факторингу №28/1118-01, вбачається, що її сторонами фактично здійснено передачу одній від одної невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо відповідача ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та Додаткової угоди №26 від 31.12.2020, в цих договорах не вказано. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2022. 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2023. 31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024. По своїй суті додаткові угоди не є новим договором факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ "Таліон Плюс" від первісного кредитора ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" права вимоги до відповідача у даній справі за кредитним договором №232791848 який укладений 23 березня 2021 року. Згідно з позовною заявою кредитний договір №232791848 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали 23 березня 2021 року, тобто після укладення 28 листопада 2018 року договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ "Таліон Плюс". З позовної заяви вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 переходило тричі: від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «ТаліонПлюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Разом з тим, на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 грошові зобов`язання ОСОБА_1 за Кредитним договором №232791848 від 23.03.2021 року ще не існували, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення першого Договору факторингу ще не виникло зобов`язання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Право майбутньої вимоги на момент укладення договору має бути визначене, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року не існувало та сторони не могли передбачити, що 23.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладе спірний кредитний договір з відповідачкою. Крім того, на час укладення договору відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28.11.2018, як і в додаткових угодах до вказаного договору, сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином.
Також вказує, що в подальшому 05.08.2020 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу № 05/0820-01. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Оскільки ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги відносно відповідача як боржника у зобов`язанні не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу від 05.08.2020 ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", яке, у свою чергу, не могло передати таке право в подальшому на підставі договору факторингу від 20.10.2023 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором №232791848, укладеним 23.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Враховуючи, що позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №232791848 від 23.03.2021 року на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». При цьому, посилання позивача на продовження строку дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року додатковими угодами не спростовує необхідності чіткого визначення предмета договору на момент його укладення, адже правочин є чинним лише за умови визначеності його істотних умов, а предмет договору факторингу має бути конкретно визначений. Крім того, наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є додатками до договору та його невід`ємною частиною. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за договором факторингу 04/06/25-Ю від 04.06.2025 набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №232791848 від 23.03.2021, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 
З огляду на наведене, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Крім того, відповідачка заявила вимогу про стягнення із позивача витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
Крім того, в ході розгляду справи представник відповідачки ОСОБА_1 – адвокат Мікрюков С.В. подавав до суду додаткові пояснення у справі від 08.12.2025, в яких зазначив наступне. Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. 
Зазначає, що за умовами договору №232791848 від 23.03.2021 року Товариство надало відповідачу кредит в розмірі 16280 грн 00 коп. (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят грн. нуль коп.) на строк 29 (двадцять дев`ять) днів, тобто з 23 березня по 21 квітня 2023 року. За користуванням кредитом клієнт сплачує Товариству 167,90% (процентів) річних. Як вбачається з Паспорт споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до Договору № 232791848 від 23.03.2021 р. загальні витрати за кредитом, грн 2171 грн 81 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі), грн. 18451 грн 81 коп. (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят одна грн. вісімдесят одна коп.). Також потрібно врахувати погашення, які були зроблені відповідачем за цей період, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», а саме 2 171,81 грн. всі відсотки які були нараховані у відповідності до договору за користування кредитом. Та відповідно 0,19 грн. пішло на погашення тіла кредиту. Також 25.05.2021 року позичальник сплатив 35,00 грн., які мали йти на тіло кредиту, у зв`язку із тим, що відсотки всі були погашені, а інші відсотки позикодавець не мав права нараховувати. Так само як сума 5,00 грн. сплачена 01.06.2021 року та 17.06.2021 року. Стверджує, що позикодавець товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за надання кредиту не мала права нараховувати відсотки у розмірі 45 265,38 грн. враховуючи правову позицію висловлену у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14- 10цс18. Отже, максимальна сума до стягнення, яку міг заявити позивач по договору позики становить 18451 грн 81 коп. (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят одна грн. вісімдесят одна коп.): з них 16280 грн 00 коп. заборгованість по кредиту та 2171 грн 81 коп. заборгованість по відсоткам за користування. Враховуючи погашення заборгованості здійснені відповідачем суд може задовільнити суму 16 280,00 - 0,19 - 35,00 - 5,00 - 5,00 = 16 234,81 грн. (Шістнадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні 81 копійка).
Крім того, звертає увагу на те, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не зміг ефективно здійснити свої права бути поінформованим про дійсні умови кредитування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. А тому на думку суду, укладення ОСОБА_1 договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором. Як стверджує позивач, Правила є у відкритому доступі на Сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісного кредитора) та Відповідач погодився, що ознайомився з ними (п. 4.1. Договору). Жодних правил за цим посиланням не міститься на сайті підтвердженням чого є скріншот з цього сайту зроблений за посиланням наведеним позивачем. Тобто твердження про те, що нібито існують якісь правила є безпідставним. Також в документах наданих позивачем відсутні будь-які правила підписані відповідачем особисто або за допомогою ЕЦП. 
Також зазначає, що в своїх додаткових поясненнях від 21 жовтня 2025 року позивач стверджує, що згідно п.4.3 Кредитного договору Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п. 1.2. цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Проте, якщо проаналізувати позовну заяву, розрахунок заборгованості та інші документи долучені позивачем до позовної заяви то можливо встановити, що первісний кредитор нараховував відсотки за користування кредитом поза межами строку кредитування і це були саме відсотки за користування кредитом, а не відсотки в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, які би мали нараховуватися окремо в окремій графі в окремому розрахунку. Проте такого не відбувалося. Отже, первинний кредитор мав право нараховувати відсотки в межах строку кредитування, а всі інші кошти нараховані поза межами цього строку нараховані неправомірно і не повинні враховуватися при розгляді справи в суді. За умовами договору №232791848 від 23.03.2021 р. сторони встановили строк кредитування (29 днів) до 23.03.2021, однак позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку.
Зазначає, що відповідно до п.4.2 договору, строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.2 договору. Строку дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п. 1.3 та п. 1.7. договору. Відповідно до п.1.3 договору, сторони погодили, що встановлений в п.1.2. договору строк (29 днів) дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Позичальник не активовував функцію продовження строку в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми позики матеріали справи не містять. Оскільки договором позики №232791848 від 23.03.2021 р. визначений строк його дії, який становить 29 днів, саме протягом цього строку ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» мало право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки тривалістю 29 днів, тому заборгованість, яку слід стягнути з відповідача за відсотками за кредитним договором відповідно до розрахунків позивача становить 2 171,81 грн. (за період з 23 березня по 21 квітня 2023 року). Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Позивачем не надано доказів пролонгації строку надання позики. Водночас це не позбавляє позичальника обов`язку повернути позивачеві проценти нараховані в межах строку на який укладено договір. Таким чином, відсутні підстави для стягнення заборгованості зі сплати відсотків за понадстрокове користування позикою в розмірі 47 437,19 грн.
Підсумовуючи все вищенаведене покликається на те, що: ТОВ «Юніт Капітал» не довело своє право на звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором №232791848 від 23.03.2021 року; максимальна сума до стягнення, яку міг заявити позивач по договору позики становить 18451 грн 81 коп. (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят одна грн. вісімдесят одна коп.): з них 16280 грн 0 коп. заборгованість по кредиту та 2171 грн 81 коп. заборгованість по відсоткам за користування. Враховуючи погашення заборгованості здійснені відповідачем суд може задовільнити суму 16 280,00 - 0,19 - 35,00 - 5,00 - 5,00 = 16 234,81 грн. (Шістнадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні 81 копійка) та пропорційну суму судового збору в сумі 617,22 грн. Сума заборгованості, яка визнається відповідачем за договором кредиту №232791848 від 23.03.2021 року становить 16 234,81 грн. (Шістнадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні 81 копійка); враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, обумовленої договором про надання правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставини справи, її складності та виконаної адвокатським об`єднанням роботи та значимості таких дій у справі, вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, відшкодування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді в загальному розмірі 1000.00 грн. відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Мікрюков С.В. в судове засідання не з`явилися, проте представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника відповідача, зазначає, що відповідач визнає суму заборгованості за договором кредиту №232791848 від 23.03.2021 року в розмірі 16234,81 грн. та 1000 грн. відшкодування витрат на правничу допомогу, просить врахувати останні додаткові пояснення від 08.12.2025.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що 23.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (кредитодавець, первісний кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник, відповідач у справі) був укладений кредитний договір №232791848 (т.1 а.с.59-64), відповідно до умов якого (п.1.1.Договору), Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 16280 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Як вбачається із платіжного доручення від 23.03.2021 (т.1 а.с.18) кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав та перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 16280,00 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 .
28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за якими від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №232791848 від 23.03.2021 року у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 
Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №139 від 22.06.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 загальна заборгованість відповідача становить 42373,92 грн, з них: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) становить - 16279,81 грн.; заборгованість по відсоткам становить - 26094,11 грн.
05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №05/0820-01 та додаткові угоди №2 від 03.08.2021, №3 від 30.12.2022, за якими від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №232791848 від 23.03.2021 у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитним договором №232791848 від 23.03.2021, станом на 31.07.2023 заборгованість відповідача становить - 63717 грн, яка складається з: 16279,81 грн - заборгованість по тілу кредиту; 47437,19 грн - заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом.
Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 загальна заборгованість відповідача становить 63717 грн, з них: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) становить - 16279,81 грн.; заборгованість по відсоткам становить - 47437,19 грн.
04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, за яким від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №232791848 від 23.03.2021 у розмірі зазначеному у Реєстрі боржників.
Згідно витягу з Реєстру боржників від 04.06.2025 до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, сума боргу відповідача становить 63717 грн, з них: прострочене тіло становить - 16279,81 грн.; прострочені відсотки становлять – 47437,19 грн.
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією платіжного доручення №fc578eff-9541-498c-9a21-3fe22762efa2 від 23.03.2021; копією кредитного договору №232791848 від 23.03.2021 року з додатком; копією паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №232791848 від 23.03.2021р.; копією довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»; копією заявки на отримання грошових коштів в кредит від 23.03.2021; копією Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»; копією виписки з особового рахунку за Кредитним договором №232791848 від 23.03.2021; копією розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за Кредитним договором №232791848 від 23.03.2021; копією розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за Кредитним договором №232791848 від 23.03.2021; копіями платіжних інструкцій №483 від 25.06.2025, №467 від 10.06.2025, №468 від 10.06.2025, №469 від 11.06.2025, №470 від 11.06.2025, №478 від 19.06.2025, №479 від 19.06.2025, №4484 від 01.08.2023; копією Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 з додатками та додатковими угоди №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018; копією витягу з Реєстру прав вимоги №139 від 22.06.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018; копією акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги №139 від 22.06.2021 року за Договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018; копією протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги №139 від 22.06.2021; копією Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 з додатками та додатковими угодами №2 від 03.08.2021, №3 від 30.12.2022 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020; копією витягу з Реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020; копією Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 з додатками; копією витягу з Реєстру боржників від 04.06.2025 до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані наступними нормами права.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
У відповідності до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В статті 610 ЦК України, зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
У відповідності до частини першої статті 516 ЦК України зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Відповідно до п.2.1.1.5. вищевказаного кредитного договору, Кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, Кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до Позичальника будь-якій третій особі.
Суд зазначає, що оскільки вищевказані договори факторингу, якими обґрунтовуються позовні вимоги у цій справі, на час вирішення спору є дійсними, у судовому порядку недійсними не визнавалися та доказів щодо їх нікчемності (невідповідності умов імперативним вимогам законодавства) суду не надавалося, то суд вважає, що відповідні договори є дійсними та такими, що регламентують правовідносини, ними визначені.
Щодо нарахування процентів за кредитним договором, то суд виходить із наступного.
Відповідно до п.1.2. Договору, кредит надається строком на 29 (двадцять дев`ять) днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту.
Відповідно до п.1.3. Договору, сторони погодили, що встановлений в п.1.2. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору, строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: 2 = 30 - (Х - У), де: 2 - кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; У - дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому Сторони узгоджують що у випадку, якщо У > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період дорівнює 30 днів.
Відповідно до п.1.4. Договору, за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
1.4.1. виключно на період строку визначеного в п.1.2. Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 167,90 (сто шістдесят сім цілих дев`ять десятих) процентів річних, що становить 0,46 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним;
1.4.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 522,95 (п`ятсот двадцять дві цілих дев`яносто п`ять сотих) процентів річних, що становить 1,43 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.
1.4.3. У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3. Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п.1.3. цього Договору.
Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.
Відповідно до п.1.7. Договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст.212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:
1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;
1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до п.1.8. Договору, проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. Договору, нараховуються за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Кредиту та до дня фактичного повернення суми Кредиту Позичальником.
Згідно п. 1.10. Продовження строку Дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання Кредиту, застосування Базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення Дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього Договору та не потребує змін цього Договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови Договору, в тому числі порядок продовження строку дії Договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення цього Договору.
Відповідно до п.4.2 Договору, строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.2 договору. Строку дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п. 1.3 та п. 1.7. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору діють до повного їх виконання.
Відповідно до п.4.3 Договору сторонами погоджено, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, тобто після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п. 1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
З огляду на вищенаведені, погоджені сторонами умови кредитування, зокрема щодо розміру погодженої відсоткової ставки та періоду кредитування, враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо оплати нарахованих відсотків за користування кредитом, так і щодо повернення тіла кредиту в повному обсязі не виконала, та те, що строк дії кредитного договору неодноразово продовжувався відповідно до умов договору, суд вважає, що позивачем доведено розмір нарахованих відповідно до умов договору процентів.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України",№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Таким чином, враховуючи вищенаведені положення закону та встановлені судом фактичні обставини справи, з огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 в порушення умов вищевказаного кредитного договору належним чином своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та процентів, передбачених договором, не виконує, внаслідок чого має заборгованість, яка в добровільному порядку відповідачем не погашена, беручи до уваги те, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача як боржника за вказаним договором, суд вважає необхідним стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості на користь позивача.
Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 2422,40 гривень.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини четвертої статті 137 ЦПК України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Згідно частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду для висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
З аналізу вищевказаних правових норм можна дійти висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000гривень матеріали справи містять: договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 з додатком; додаткову угоду №25770527236 до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025.
Представник відповідачки у поданих додаткових обгрунтуваннях зазначив, що заявлені позивачем суми за здійснену правничу допомогу є неспівмірними та завищеними, з огляду на стандартність даної позовної заяви. 
Враховуючи вищенаведене, виходячи з предмета та підстав даного позову, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, беручи до уваги наявну судову практику в аналогічних спорах, обсяг виконаних безпосередньо адвокатом робіт, те, що спір належить до категорії незначної складності та не потребує дослідження великої кількості доказів, виходячи також із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 5000 грн. Такий розмір витрат, на думку суду, є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 264, 274, 265, 268, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 ), жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: 01024, м.Київ, вул.Рогнідинська, 4А, офіс 10, ЄДРПОУ – 43541163) суму заборгованості за Кредитним договором №232791848 від 23.03.2021 в розмірі 63717 (шістдесят три тисячі сімсот сімнадцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 ), жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: 01024, м.Київ, вул.Рогнідинська, 4А, офіс 10, ЄДРПОУ – 43541163) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: 01024, м.Київ, вул.Рогнідинська, 4А, офіс 10, ЄДРПОУ – 43541163;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце проживання та місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя А.В.Кушнір