ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 лютого 2026 року 	Справа № 280/10438/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст і підстави позовних вимог.
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), у якій позивач просить суд:
1) визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.09.2025 року №1255 про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період щодо військовозобов`язаного гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
2) визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.09.2025 року №265 в частині зарахування гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на всі види забезпечення та призначення на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
3) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 або звільнити з військової служби.
Крім того, просить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору у повному обсязі.
Позовна заява та додатки до неї сформовані в підсистемі «Електронний суд» та подані у формі електронного документа представником позивача адвокатом Тивоненком Д.Р., який діє на підставі ордеру серії АР №1275080 від 24.11.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 був визнаний тимчасово непридатним до військової служби строком до 22.10.2025. Разом з тим, 21.09.2025 він був зупинений працівниками поліції неподалік м. Кременця Рівненської області та був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою уточнення облікових даних. Наступного дня 22.09.2025 він був примусово доставлений для проходження медичного огляду до КНП «Кременецька опорна лікарня» з метою проходження військово-лікарської експертизи, де також відмовилися брати до уваги медичні документи позивача. За результатами проходження вказаного медичного огляду ОСОБА_1 був визнаний придатним, після чого був призваний на військову службу у Збройні Сили України за мобілізацією та відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.09.2025 року №265. Представник наголошує, що у силу вимог п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Крім того, позивач не виявляв бажання добровільно вступили до лав Збройних Сил України. У свою чергу, зі змісту положень Закону №3543-XII, Порядку №560, Положення №154 слідує, що обов`язок щодо перевірки наявності відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу та підстав для її надання також покладено й на районні ТЦК та СП, а тому ІНФОРМАЦІЯ_4 мав перевірити наявність чи відсутність у позивача права на відстрочку від призову за мобілізацією. За таких обставин, наказ про направлення для проходження військової служби під час проведення мобілізації підлягає скасуванню, а позивач – звільненню з військової служби.
ІІ. Виклад позицій інших учасників справи та документів, що надійшли до суду.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, проте заяви про визнання позову або відзиву на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надходило. Відтак, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
III. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 01.12.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду належним чином оформленої відповідно до статті 167 КАС України заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; доказів сплати судового збору в сумі 968,96 грн.
Ухвалою суду від 11.12.2025 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений в ухвалі суду від 01.12.2025, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів від дня одержання цієї ухвали суду шляхом подання до суду письмові пояснення щодо розбіжностей позиції позивача щодо дати його ознайомлення з оскаржуваними наказами (у позовній заяві та заяві про усунення недоліків); у випадку пропуску місячного строку звернення до суду – надати належним чином оформлену відповідно до статті 167 КАС України заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Ухвалою від 15.12.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів по справі; витребував у ІНФОРМАЦІЯ_1 всі матеріали та документи, на підставі яких ОСОБА_1 призвано на військову службу під час проведення мобілізації та зараховано до особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 .
IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відповідно до змісту свідоцтва про хворобу №2025-0313-0835 від 13.04.2025, складеного Комунальним некомерційним підприємством «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради, на підставі статті 23а, 64б, 39б графи ІІ Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби. 
За змістом довідки військово-лікарської комісії №2025-0922-1001-2478-7 від 22.09.2025, складеної Комунальним некомерційним підприємством «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради, ОСОБА_1 на підставі статті 65 графи ІІ розкладу хвороб визнаний тимчасово непридатним до військової служби до 22.10.2025.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії №2025-0922-1556-0335-02 від 22.09.2025 за результатами медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 на підставі статті 23б, 64б графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 22.09.2025 №1255 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_1 відповідно до поіменного списку №5997 від 22.09.2025 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 22.09.2025 №265 рядового ОСОБА_1 22.09.2025 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всі види забезпечення, призначено на посаду стрільця відділення охорони взводу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з відомостями військово-облікового документа «Резерв+» (витяг сформовано 05.10.2025) ОСОБА_1 не є військовозобов`язаним. Підстава зняття/виключення: військовослужбовці. ТЦК та СП: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постанова ВЛК: придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони. Дата ВЛК: 22.09.2025.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 17.11.2025 №7009 представника позивача повідомлено, що під час перевірки військово-облікових документів ОСОБА_1 йому було запропоновано в добровільному порядку, прибути в ІНФОРМАЦІЯ_4 для звіряння особистих даних, під час уточнення яких з`ясувалось, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , не маючи права на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації, на особливий період згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підлягає призову на військову службу по мобілізації, на особливий період. 22.09.2025 ОСОБА_1 взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою визначення ступеня придатності до військової служби та призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Відповідно, 22.09.2025 зазначеному громадянину було виписано направлення для проходження військово-лікарської комісії, після проходження якої він був визнаний придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони та призваний на військову службу по мобілізації, на особливий період до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Також на адвокатський запит представника позивача листом Комунального некомерційного підприємства «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради від 17.11.2025 №01.37/1/2996 роз`яснено, що 13.04.2025 військово-лікарською комісією попередньо було сформовано свідоцтво про хворобу №2025-03-13-0835 на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі медичного діагнозу для подальшого направлення для затвердження 20 Регіональної ВЛК. Так як, 20 Регіональна ВЛК поки не затвердила свідоцтво про хворобу на ОСОБА_2 , визнати його таким, як непридатним до військової служби відповідно до Положення №402 неможливо. У зв`язку із чим ОСОБА_1 проходить медичні дообстеження для формування повного пакета документів для передачі до 20 Регіональної ВЛК. Підставою для проходження ВЛК, в тому числі повторного, є направлення з територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Вважаючи протиправними наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.09.2025 №1255 про призов військовозобов`язаного ОСОБА_1 та від 22.09.2025 №265 про зарахування його до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
У силу статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, від 14.01.2025 № 26/2025, від 15.04.2025 № 235/2025, від 14.07.2025 № 478/2025, від 20.10.2025 № 793/2025. Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993. №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ)
Згідно із статтею 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч.3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).
Поряд з цим, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачені підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Зокрема, пунктом 2 частини першої вказаної статті встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Судом встановлено, що згідно з довідкою військово-лікарської комісії №2025-0922-1001-2478-7 від 22.09.2025, складеної Комунальним некомерційним підприємством «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради, ОСОБА_1 на підставі статті 65 графи ІІ розкладу хвороб визнаний тимчасово непридатним до військової служби до 22.10.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на момент призову на військову службу мав документи, які є підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час проведення мобілізації, та не виявив бажання добровільно вступити до лав Збройних Сил України, у зв`язку з чим він був незаконно призваний на військову службу та зарахований до особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Розглядаючи вказані аргументи, суд враховує наступне.
Частинами сьомою, восьмою статті 23 Закону №3543-ХІІ передбачено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, якою затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487).
Підпунктом 11 пункту 1 Порядку №1487 передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на базову військову службу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560).
Згідно з пунктом 2 Порядку №560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та цим Порядком.
Згідно з пунктом 3 Порядку №560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
За пунктами 56-57 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним, які перебувають на військовому обліку в розвідувальних органах, СБУ, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період наказами керівників відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ утворюються відповідні комісії. Надання військовозобов`язаним відстрочок комісіями, утвореними в розвідувальних органах, СБУ, здійснюється відповідно до цього Порядку.
У відповідності до пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Додатком 5 до Порядку №560 затверджено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Із змісту згаданих норм слідує, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Наведені висновки суду узгоджуються із правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 18.01.2024 у справі №280/6033/22, від 11.04.2024 у справі №520/7954/22, від 01.10.2024 у справах №160/10728/23 та №200/4189/22, від 14.11.2024 у справі №160/33822/23.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки із такою заявою та доказів прийняття відповідачем рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Військово-обліковий документ, який би містив відмітку про наявність у позивача відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, позивачем також до суду не надано.
За таких умов, суд висновує про недотримання позивачем порядку отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації шляхом подання відповідної заяви та підтверджуючих документів. Доказів існування перешкод у позивача на звернення до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу до моменту призову позивача на військову службу позивач не подав, а суд в ході розгляду справи не встановив. Наявність у позивача свідоцтва про хворобу №2025-0313-0835 від 13.04.2025 та довідки військово-лікарської комісії №2025-0922-1001-2478-7 від 22.09.2025, складених Комунальним некомерційним підприємством «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради, про тимчасову непридатність ОСОБА_1 до військової служби до 22.10.2025 не дають підстави стверджувати про наявність у позивача відстрочки на підставі пункту 2 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за відсутності доказів її оформлення у відповідний спосіб.
Таким чином, на момент призову відповідачем на військову службу під час мобілізації позивач мав статус військовозобов`язаного та перебував на військовому обліку військовозобов`язаних, у зв`язку з чим був направлений на проходження військово-лікарської комісії для встановлення ступеню придатності до військової служби.
При цьому суд не приймає посилання представника позивача на правові позиції окружних адміністративних судів, оскільки, по-перше, за нормами частини п`ятої статті 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, а не в рішенням суду першої інстанції; по-друге, за обставинами наведених справ позивачів було призвано на військову службу за наявності оформленої належним чином відстрочки, тоді як у справі №280/10438/25 позивач своє право на отримання відстрочки від призову на військову службу не реалізував.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402).
Пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 передбачає, що військово- лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Відповідно до пункту 1.3 глави 1 розділу І Положення №402 основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу I Положення №402 передбачено, що для проведення військово- лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Згідно з пунктом 2.2 глави 2 розділу I Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах)
У відповідності до вимог підпунктів 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
На ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (абзац п`ятнадцятий підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
Відповідно до підпункту 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Згідно з підпунктом 2.8.5 пункту 2.8 глави 2 розділу I Положення №402 у порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. У воєнний час перевірка свідоцтв про хворобу з постановами про непридатність до військової служби проводиться за наданими на розгляд з ТЦК та СП медичними документами, а за медичними показаннями - шляхом проведення контрольного медичного огляду перед направленням на затвердження в штатні ВЛК.
З матеріалів справи встановлено, що 22.09.2025 позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 , в результаті якого визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №2025-0922-1556-0335-02 від 22.09.2025, направленням ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22.09.2025 №4964665 про направлення для визначення придатності до військової служби та карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного для визначення ступеня придатності до військової служби.
Доказів відмови від проходження військово-лікарської комісії, оскарження вказаного вище висновку військово-лікарської комісії та порядку (процедури) проведення відносно ОСОБА_1 медичного огляду військово-лікарською комісією, до позовної заяви не долучено та судом не встановлено. При цьому у позовній заяві закцентовано, що порушення процедури під час проходження медичного огляду військово-лікарською комісією не є предметом цього спору.
Суд зазначає, що у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно його придатності, проведення повторного або контрольного медичного огляду, він позивач має право звернутись до вищої штатної ВЛК (ВЛК регіону або Центральної військово-лікарської комісії) для перегляду відповідного висновку, оскільки виключно на військово-лікарські комісії покладений обов`язок щодо проведення військово-лікарської експертизи для визначання придатності за станом здоров`я ‘до військової служби військовослужбовців та військовозобов`язаних.
Таким чином, відсутні правові підстави для неврахування чинного висновку військово-лікарської комісії щодо придатності позивача до військової служби. 
Враховуючи наявність довідки військово-лікарської комісії №2025-0922-1556-0335-02 від 22.09.2025, якою встановлено факт придатності позивача до військової служби за станом здоров`я у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 22.09.2025 №1255 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин підстави для визнання протиправним наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 22.09.2025 №265 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був прийнятий на підставі наказу про призов від 22.09.2025 №1255, також відсутні.
З огляду на викладене, як похідні від основних вимог про оскарження наказів про призов та зарахування до особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 , не підлягають задоволенню й позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виключити позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 або звільнити з військової служби.
Ухвалюючи рішення, суд керується статтею 246 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (параграф 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).
Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.
VI. Висновки суду.
Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що накази про призов та зарахування позивача до особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
VII. Розподіл судових витрат.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає. 
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:
Позивач – ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 . 

Рішення у повному обсязі складено та підписано 04.02.2026.

Суддя К.В.Мінаєва