Справа № 454/1984/25    Головуючий у 1 інстанції: Струс Т. В. 
Провадження № 33/811/2023/25    Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м. Львові, розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року, 
встановив:
постановою Сокальського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року  ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60коп. судового збору.
Відповідно постанови, 26.05.2025р., о 22:33 год. в с.Низи, вул.Тараса Шевченка (Центральна), 50, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки "Спарк", без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, водій відмовилась. Таким чином, порушила п.2.5. Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Сокальського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена із порушенням та неправильним застосуванням матеріального та процесуального права.
Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, процедура складення самого протоколу порушена, ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Стверджує, що відеозйомка проводилася з тривалими перервами, а суд першої інстанції відпустив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду.
Звертає увагу на те, що перед вимогою проходження перевірки на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння її не ознайомлювали з доказами вчинення порушень нею правил дорожнього руху, а мундштук газоаналізатора, який використовували співробітники поліції був розпакований, що чітко видно на відеозаписі, що додані поліцейськими як доказ до вказаної справи.
Заявляє, що відеозапис, наданий поліцейськими складається із шістьох файлів з різних носіїв, котрі є непослідовними між собою за часом подій, що відбувалися, а також не є безперервними, а є вибірковими, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.
Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо неї не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, які були наявні у ОСОБА_1 та слугували підставою для проведення її огляду на стан сп`яніння.
Також повідомляє, що її не відстороняли від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського із процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.
В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник – адвокат Діжак М.В. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Крім того, згідно довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», 26 грудня 2025 року судова повістка сформована електронному вигляді і доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.
У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342709 від 26.05.2025р.; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці; направленні водія на огляд до Шептицької лікарні, на що водій відмовилась; довідці інспектора САП Шептицького РВП ГУНП у Львівській області, в якій вказано що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася; рапорті поліцейського СРПП ВП №2 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області; відеозаписі, що долучений до матеріалів справи.
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере. При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, із оглянутого апеляційним судом відеозапису події, встановлено, що поведінка ОСОБА_1 не відповідає обстановці, зокрема остання намагалася неодноразово закрити нагрудну камеру працівників поліції.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності, спростовується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342709 від 26.05.2025 року, у якому зокрема вказано явні ознаки алкогольного сп`яніння , які виявлені працівниками патрульної поліції у ОСОБА_1 а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, відтак є безпідставними.
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи. Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:
апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності –– ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ