ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.01.2026	Справа № 910/14821/25	

за позовом Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до Фізичної особи-підприємця Кудими Олександри Петрівни
про стягнення 7882,46 грн.
Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники сторін: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Кудими Олександри Петрівни про стягнення 7882,46 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу № 2971/19 від 10.01.2022 р. в частині здійснення розрахунків за період з 01.05.2024 р. по 31.10.2025 р., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 5893,81 грн. основного боргу, 826,46 грн. штрафу, 690,41 грн. пені, 118,73 грн. 3% річних та 353,05 грн. інфляційних втрат. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14821/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Про стан розгляду справи № 910/14821/25 сторони були повідомлені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.
Враховуючи, що у Фізичної особи-підприємця Кудими Олександри Петрівни відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІКС, суд надсилає їй процесуальні документи у паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місце перебування ФОП, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ). 
У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судове рішення повернуто підприємством зв`язку, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. 
Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.03.2023 р. у справі № 905/1397/21 та від 07.02.2024 р. у справі № 904/853/23.
Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2022 р. між Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (робочий орган) та Фізичною особою-підприємцем Кудимою Олександрою Петрівною (рекламорозповсюджувач) укладено договір тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу № 2971/19, відповідно до п. 1.1 якого на підставі відповідного наказу робочого органу про встановлення пріоритету на місце для розміщення рекламного засобу, дозволу на розміщення зовнішньої реклами, наданого на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), рекламорозпоряджувачу надається право тимчасового платного користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, виключно для розміщення та експлуатації рекламного засобу.
Згідно з п. 1.2 договору рекламорозповсюджувач зобов`язується прийняти в платне користування місце та користуватись наданим йому місцем добросовісно та розумно відповідно до загальних вимог законодавства України, правил щодо благоустрою населених пунктів, умов договору та Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.02.2019 р. № 207, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 25.02.2019 р. за № 34/2211 (далі - Порядок), своєчасно та у повному обсязі згідно з договором здійснювати оплату за тимчасове користування місцем, сумлінно виконувати усі свої обов`язки за договором, самостійно нести відповідальність за технічний стан рекламного засобу (далі - РЗ), порушення вимог техніки безпеки під час розташування та експлуатації РЗ, утримання місця у належному санітарному стані відповідно до законодавства.
Надання права тимчасового користування місцем за договором є правом користування чужим майном і не передбачає надання будь-якого майна у володіння чи користування, не підлягає відчуженню, та може бути припинене за рішенням суду на вимогу власника чи уповноваженої ним особи (балансоутримувача) місця за наявності обставин, які мають істотне значення, в тому числі якщо право користування перешкоджає використанню майна за його цільовим призначенням; договір є договором приєднання (п. 1.3 договору).
За умовами п. 4.1 договору робочий орган має право, зокрема: на підставі відповідних рішень робочого органу про встановлення/продовження пріоритету та рішень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання/продовження дозволу нараховувати та вимагати сплати за тимчасове користування місцем, змінювати розмір нарахувань за тимчасове користування місцем у разі змін в технологічній (конструктивній) схемі РЗ, площі РЗ, зонального коефіцієнту та базового тарифу; нараховувати та стягувати штрафні санкції за прострочення оплати за тимчасове користування місцем, а відповідно до п. 4.2 договору робочий орган зобов`язаний, зокрема, формувати рахунки на оплату за тимчасове користування місцем, інших платежів, штрафних санкцій.
У свою чергу, за умовами п. 5.1 договору рекламорозповсюджувач має право, зокрема: тимчасово, на час дії дозволу, використовувати надане місце виключно для розміщення, обслуговування та експлуатації РЗ; розміщувати Р3 на певний строк та у певному місці відповідно до виданого дозволу, а відповідно до п. 5.2 договору рекламорозповсюджувач зобов`язаний, зокрема: добросовісно, в повному обсязі та своєчасно виконувати умови договору, дотримуватися вимог Порядку, положень законодавства, що регулює відносини, які виникають у процесі розповсюдження реклами та благоустрою населених пунктів; не пізніше 20-го числа поточного місяця отримувати та сплачувати рахунки за тимчасове користування місцем, у тому числі у разі встановлення/продовження пріоритету; у повному обсязі та у встановлені строки без пред`явлення претензії (вимоги) сплачувати штрафні санкції у разі прострочення строків (порушення термінів) сплати та вчинення інших порушень умов договору.
Згідно з п. 6.1 договору сторони домовилися, що ціною договору є плата за тимчасове користування, розмір якої згідно зі ст. 632 Цивільного кодексу України визначається та розраховується на підставі рішень Київської міської ради або розпоряджень її виконавчого органу залежно від встановлених за рекламорозповсюджувачем пріоритетів та наданих дозволів, вказаних у відповідних адресних переліках.
Пунктом 6.2 договору встановлено, що плата за тимчасове користування місцем нараховується, зараховується та використовується робочим органом у порядку, визначеному рішеннями Київської міської ради або її виконавчого органу.
Умовами п.п. 6.3-6.6 визначено, що підставою для нарахування плати за тимчасове користування місцями та внесення рекламорозповсюджувачем плати є рішення робочого органу про встановлення/продовження пріоритету, рішення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання/продовження дозволу, інші юридичні факти (вчинки рекламорозповсюджувача щодо фактичного користування місцем для розміщення РЗ) відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.
Плата щомісячно перераховується рекламорозповсюджувачем до бюджету міста Києва відповідно до умов договору; у разі прострочення термінів сплати, визначених договором, розмір несплаченої суми плати коригується з урахуванням штрафів, пені та індексу інфляції, згідно з умовами договору та законодавства.
Рекламорозповсюджувач не звільняється від плати при відсутності РЗ на місці щодо якого виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) прийнято рішення про надання/продовження дозволу.
Плата нараховується з дати прийняття рішення про встановлення пріоритету, надання дозволу; при продовженні строку дії пріоритету, продовженні строку дії дозволу плата нараховується з дати, з якої продовжено строк дії пріоритету або дозволу.
Відповідно до п. 6.8 договору плата за тимчасове користування місцем нараховується: до дати закінчення строку дії дозволу; до дати прийняття розпорядження виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) про анулювання дозволу - у разі звернення рекламорозповсюджувача із заявою про анулювання дозволу; до дати прийняття розпорядження виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) про відмову у продовженні строку дії дозволу (у випадку коли таке розпорядження прийняте після закінчення строку дії дозволу) - у разі звернення рекламорозповсюджувача із заявою про продовження дозволу; у разі нездійснення рекламорозповсюджувачем демонтажу РЗ відповідно до пп. 5.2.7 п. 5.2 договору після закінчення строку дії дозволу плата нараховується за весь час фактичного користування рекламорозовсюджувачем місцем до моменту здійснення демонтажу та складання відповідного акта обстеження місця розташування РЗ робочим органом або КП «Київреклама».
Згідно з п. 6.13 договору розрахунковим періодом надання місця у тимчасове користування та нарахування плати за тимчасове користування місцем є календарний місяць.
Пунктами 6.14-6.17 договору встановлено, що плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховується робочим органом щомісячно та переказуються рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця.
Факт неотримання рахунку не звільняє рекламорозповсюджувача від здійснення плати.
Акт користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу до договору із наведеним в ньому розрахунком плати за тимчасове користування місцем підтверджує факт повної оплати за тимчасове користування цим місцем у відповідному розрахунковому періоді; акт користування до договору надається на дату повної оплати за тимчасове користування місцем.
У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу - основна сума боргу; у другу чергу - пеня та штрафи.
У разі прострочення термінів сплати, визначених договором, розмір несплаченої суми коригується з урахуванням штрафів та пені відповідно до умов договору та чинного законодавства.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та діє щодо кожного місяця розміщення РЗ протягом строку дії встановленого пріоритету та/або дозволу, а також протягом строку фактичного користування місцем; припинення пріоритету або дозволу стосовно окремого місця для розміщення РЗ у разі наявності у рекламорозповсюджувача інших чинних пріоритетів та/або дозволів не тягне за собою припинення договору в цілому (п. 8.1 договору).
Закінчення строку дії договору, його припинення, розірвання, відмова від договору не звільняє рекламорозповсюджувача від виконання обов`язків, що залишилися невиконані ним протягом строку дії договору, в тому числі зобов`язання зі сплати заборгованості та заходів відповідальності, визначених договором (п. 8.3 договору).
Згідно з адресним переліком № 1 (додаток № 1 до договору) рекламорозповсюджувачу надано право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу за адресою: Шевченківський р-н, вул. Володимирська, 20/1; розмір плати за місяць - 717,50 грн.
Згідно з адресним переліком № 3 (додаток № 2 до договору) рекламорозповсюджувачу надано право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу за адресою: Шевченківський р-н, вул. Володимирська, 20/1; розмір плати за місяць - 128,13 грн.
Згідно з адресним переліком № 4 (додаток № 3 до договору) рекламорозповсюджувачу надано право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу за адресою: Шевченківський р-н, вул. Володимирська, 20/1; розмір плати за місяць - 512,50 грн.
Судом встановлено, що дозвіл на розміщення рекламного засобу № 97847-23, виданий на підставі рішення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.04.2024 р. № 662, є діючим.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виставлялися рахунки на оплату послуг (з урахуванням розрахунків коригувань) за період з 01.05.2024 р. по 31.10.2025 р. на загальну суму 5893,81 грн. 
Згідно наданої позивачем довідки про стан розрахунків відповідача за договором, станом на 01.11.2025 р. нею не здійснено оплати за договором за спірний період, що, в результаті, призвело до виникнення заборгованості за вказаний період у розмірі 5893,81 грн.
Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не здійснила оплату за тимчасове користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу, позивач і звернувся до суду з даним позовом. 
За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Дослідивши зміст договору № 2971/19 від 10.01.2022 р. тимчасового користування місцем, що перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу, суд дійшов висновку, що даний договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
У ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Згідно зі ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 р., визначено, що плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).
Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як підтверджується матеріалами справи, відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу № 2971/19 від 10.01.2022 р. в частині здійснення розрахунків за період з 01.05.2024 р. по 31.10.2025 р.
Сума основної заборгованості відповідача за виставленими позивачем і не оплаченими рекламорозповсюджувачем рахунками становить 5893,81 грн.
При цьому, за умовами договору у позивача відсутній обов`язок надіслання вказаних рахунків відповідачу, проте останній відповідно до пп. 5.2.3 п. 5.2 договору зобов`язаний не пізніше 20-го числа поточного місяця отримувати та сплачувати рахунки за тимчасове користування місцем, у тому числі у разі встановлення/продовження пріоритету. 
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростувала, жодних доказів на доведення факту відсутності заборгованості за спірним договором або її оплати у сумі 5893,81 грн., або демонтажу рекламного засобу (спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі) за адресою: Шевченківський р-н, вул. Володимирська, 20/1) суду не надала. 
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 5893,81 грн. основного боргу є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом. 
Поряд з цим, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 5893,81 грн. основного боргу, 826,46 грн. штрафу, 690,41 грн. пені, 118,73 грн. 3% річних та 353,05 грн. інфляційних втрат. 
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 7.2 договору робочий орган застосовує до рекламорозовсюджувача штрафні санкції у вигляді пені за несвоєчасне або неповне внесення платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Згідно з п. 7.3 договору робочий орган має право додатково нарахувати боржнику за прострочення внесення платежів за тимчасове користування, що складає більше 1 (одного) місяця, штраф у розмірі 15% простроченої суми.
Пунктом 7.7 договору встановлено, що строк позовної давності стягнення штрафних санкцій за Договором складає три роки та нараховуються протягом всього строку позовної давності.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст.ст. 79, 86 Господарського кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.
Згідно з приписами ст.ст. 253, 254 Цивільного кодексу України та п. 6.14 договору відповідач зобов`язана була сплачувати позивачу плату за користування місцем протягом спірного періоду у такому порядку: за травень 2024 р. - до 20.05.2024 р. включно; за червень 2024 р. - до 20.06.2024 р. включно; за липень 2024 р. - до 22.07.2024 р. включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки 20.07.2024 р. припадало на вихідний день - суботу); за серпень 2024 р. - до 20.08.2024 р. включно; за вересень 2024 р. - до 20.09.2024 р. включно; за жовтень 2024 р. - до 21.10.2024 р. включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки 20.10.2024 р. припадало на вихідний день - неділю); за листопад 2024 р. - до 20.11.2024 р. включно; за грудень 2024 р. - до 20.12.2024 р. включно; за січень 2025 р. - до 20.01.2025 р. включно; за лютий 2025 р. - до 20.02.2025 р. включно; за березень 2025 р. - до 20.03.2025 р. включно; за квітень 2025 р. - до 21.04.2025 р. включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки 20.04.2025 р. припадало на вихідний день - неділю); за травень 2025 р. - до 20.05.2025 р. включно; за червень 2025 - до 20.06.2025 р. включно; за липень 2025 р. - до 21.07.2025 р. включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки 20.07.2025 р. припадало на вихідний день - неділю); за серпень 2025 р. - до 20.08.2025 р. включно; за вересень 2025 р. - до 22.09.2025 р. включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки 20.09.2025 р. припадало на вихідний день - суботу); за жовтень 2025 р. - до 20.10.2025 р. включно.
Перевіривши надані позивачем розрахунки штрафу, пені, інфляційних втрат та 3% річних, враховуючи відсутність заперечень та контр-розрахунку відповідача, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню штраф у сумі 826,46 грн., пеня у сумі 688,57 грн., 3% річних у сумі 118,05 грн., інфляційні втрати у сумі 353,05 грн., оскільки позивачем неправильно визначено початок прострочення заборгованості за липень, жовтень 2024 р., квітень, липень, вересень 2025 р. 
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково. 
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кудими Олександри Петрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, код 41348526) 5893 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто три) грн. 81 коп. основного боргу, 826 (вісімсот двадцять шість) грн. 46 коп. штрафу, 688 (шістсот вісімдесят вісім) грн. 57 коп. пені, 118 (сто вісімнадцять) грн. 05 коп. 3% річних, 353 (триста п`ятдесят три) грн. 05 коп. інфляційних втрат, 3027 (три тисячі двадцять сім) грн. 03 коп. витрат зі сплати судового збору. 
3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА