Справа № 357/17863/25
3/357/156/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2026 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, батальйон № 1, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
У С Т А Н О В И В :
10 жовтня 2025 року о 20 годині 01 хвилин, ОСОБА_1 в Київській області, м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе, 216, керував транспортним засобом «Ford Focus», державний реєстраційний номер  НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає даній обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні 12.12.2025 року ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 10.10.2025 року його зупинили працівники поліції, так як була не робоча підсвітка. Працівники поліції під час перевірки документів повідомили йому, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Зазначив, що він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, але не виходив із свого автомобіля, так як не довіряє працівникам поліції і не хотів з ними їхати. Працівники поліції розмовляли некоректно і на високих тонах. Крім того, працівники поліції викрали у нього техпаспорт на автомобіль, який був дійсний і на даний час дійсний. Ствердив, що наркотичні речовини та спиртні напої не вживає. 10.10.2025 року він не перебував в стані наркотичного сп`яніння. Наступного дня він самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на визначення наркотичних речовин і результат був негативний. Не вийшов з транспортного засобу, так як не довіряє працівникам поліції, та не вбачав в цьому необхідності. На вимогу працівника поліції не поїхав до медичного закладу на проходження огляду на визначення стану сп`яніння, так як боявся. Працівники поліції повідомляли йому, що він перебуває в розшуку. Неправомірні дії працівників поліції оскаржували.
В подальшому 06.01.2026 року, 13.01.2026 року та 26.01.2026 року ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», причини неявки невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Представник ОСОБА_1 , адвокат Голубничий О.І., просив розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 .
Виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Представник ОСОБА_1 – захисник Голубничий О.І. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що жодним наявним в матеріалах справи доказом, в тому числі і відеозаписом, не зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять доказів, які дають можливість встановити наявність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 10.10.2025 року. Для притягнення водія до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП за порушення вимог Правил дорожнього руху має бути встановлений факт керування в стані наркотичного сп`яніння, який не може бути виявлений на місці, а виключно у медичному закладі, або факт відмови водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, зокрема і у закладі охорони здоров`я, задокументовані у встановленому законом порядку. Жоден із цих фактів зафіксований не був. ОСОБА_1 27 років, він призовного віку, відстрочки не має, тому і боявся їхати з працівниками поліції до медичного закладу та не виходив із автомобіля. Зазначив, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції весь час перебував в автомобілі, на вулиці в той час був дощ і працівник поліції через зачинене вікно автомобіля ніяк не міг перевірити у ОСОБА_1 зіниці очей, поведінка ОСОБА_1 відповідала обстановці. Крім того, як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. На відеозапису зафіксовано, що працівник поліції чітко повідомляє, що ОСОБА_1 не вилізе з автомобіля так як перебуває в розшуку ТЦК, тому поведінка ОСОБА_1 цілком відповідає його поведінці, так як він боявся виходити з автомобіля. Працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, останній в подальшому продовжив рух. Наступного дня, ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу ТОВ «НІКОЛАБ» 11.10.2025 року з метою проведення дослідження та отримання доказів щодо невживання будь-яких наркотичних засобів, і результат був негативний.
Зазначив, що незаконні та неправомірні дії працівників поліції вони оскаржували, але доказів цього при собі не мають.
В судовому засіданні переглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, що містяться на дисках, які додано до протоколу, та з яких убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування та перевірки документів ОСОБА_1 перебував в автомобілі, на вимогу працівників поліції вийти з автомобіля та надати документи, відмовився, показував працівникам поліції документи через зачинене вікно в застосунку Дія. На неодноразові вимоги вийти з автомобіля та надати документи не реагував. Працівники поліції спілкувалися з ОСОБА_1 через вікно, яке було трохи відчинене. Працівник поліції посвітив ліхтариком на ОСОБА_1 та повідомив останньому, що підозрює його в керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та запропонував пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, нащо останній не відповідав. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, нащо останній відмовився виходити з автомобіля, повідомляв, що не відмовляється від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що самостійно пройде огляд на стан сп`яніння в м. Києві. Нащо працівник поліції повідомив, що огляд необхідно пройти в найближчому медичному закладі. Після неодноразових вимог пройти огляд на стан наркотичног спяніння та ігнорування ОСОБА_1 законних вимог працівників поліції, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що його дії він розцінює, як відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, який оголосили останньому, підписувати та отримувати копію протоколу останній відмовився. Також відеозаписом зафіксовано, що під час перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено можливо підроблений технічний паспорт на автомобіль в зв`язку з чим на місце події було викликано слідчо-оперативну групу. Технічний паспорт на автомобіль було вилучено в присутності понятих.
В судовому засіданні досліджено надану представником ОСОБА_1 адвокатом Голубничим О.І. результати лабораторних досліджень ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.
Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника Голубничого О.І., дослідивши копію постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, повідомлення Білоцерківської міської лікарні № 2, № 4, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 10.10.2025 року, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт працівника поліції, в якому, крім іншого зазначено про передачу транспортного засобу слідчому СОГ БЦ РУП, а також надані адвокатом Голубничим О.І. результати лабораторних досліджень ОСОБА_1 , переглянувши відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Голубничого О.І. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, а боявся вийти з автомобіля, так як працівники поліції чинили на нього тиск не підтверджується жодними доказами у справі, а тому суд розцінює їх, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.
Твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Голубничого О.І. про те, що працівник поліції через зачинене вікно автомобіля ніяк не міг перевірити у ОСОБА_1 зіниці очей, поведінка ОСОБА_1 відповідала обстановці, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що працівник поліції посвітив ліхтариком в очі ОСОБА_1 та повідомив, що зіниці очей не реагують на світло. Що стосується поведінки, то слід зазначити, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які документи, зачинився в автомобілі, відмовлявся спілкуватися з працівниками поліції, на неодноразові пропозиції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння ухилявся від відповіді.
Твердження сторони захистук про те, що ОСОБА_1 він боявся виходити з автомобіля, оскільки працівник поліції повідомляє, що ОСОБА_1 перебуває в розшуку ТЦК, а тому поведінка ОСОБА_1 цілком відповідає його поведінці, суд вважає надукманими та неспроможними, є способом захисту, обраним ОСОБА_1 з метою уникнення можливої відповідальності за вчинене. Так, з відеозапису дійсно убачається, що працівники поліції говорять про можливий розшук ОСОБА_1 ТЦК, однак це відбувається в службовому автомобілі працівників поліції, уже під час оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 таких відмостей ніхто не повідомляв, його військово-облікових документів ніхто не перевіряв. Не вказував і сам ОСОБА_1 чому він не бажає виходити з автомобіля та проходити огляд на стан наркотичного спяніння, після виявлення ознак поліцейським та неодноразових пропозицій пройти огляд на стан наркотичного спяніння і вийти з транспортного засобу чи відчинити більше вікно. Саме така поведінка ОСОБА_1 та його ігнорування законних вимог працівників поліції і не відповідала обстановці. 
Також, слід зазначити, що ОСОБА_1 інкримінується не керування транспортним засобом у стані наркотичного мпяніння, а відмова від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, що фактично не заперечувалося і самим ОСОБА_1 в судовому засіданні, який повідомив, що на вимогу працівника поліції не поїхав до медичного закладу на проходження огляду на визначення стану сп`яніння, так як боявся.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя	Світлана ДОРОШЕНКО