Номер провадження: 22-ц/813/6548/25 
Справа № 947/7581/25
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Погорєлова С.О., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , 
переглянувши справу №947/7581/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та жінки, з якою проживає дитина, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2025 року у складі судді Бескровного Я.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 26 лютого 2025 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що рішенням суду від 14 грудня 2023 року в справі №947/1721/23 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6500,00 грн. та на утримання ОСОБА_6 у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дитиною трирічного віку.
Посилаючись на зміну сімейного стану та погіршення матеріального стану, позивач ОСОБА_1 просив:
змінити розмір аліментів, встановлений судовим рішенням у справі №947/17213/23 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 з 6500,00 грн. до 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
змінити розмір аліментів, встановлений судовим рішенням у справі №947/17213/23 на утримання ОСОБА_6 з 2000,00 грн. до 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн. (т.1 а.с.1-11).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.66).
Відповідач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що доказів зміни матеріального стану ОСОБА_1 як платника аліментів не надано; платник аліментів має у власності нерухоме і рухоме майно, його фінансовий стан стабільний, зменшення зобов`язань щодо сплати аліментів є ухиленням від виконання батьківських обов`язків. Немає жодних об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_1 не може забезпечити належне виконання своїх зобов`язань по сплаті аліментів. Навпаки, наявність у ОСОБА_1 значних фінансових надходжень та матеріальних активів підтверджує, що він є заможною людиною, яка цілком здатна виділяти 6500,00 грн. щомісяця на утримання своєї дитини (т.1 а.с.68-78).
Позивачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надано відповідь на відзив, за змістом якої зазначено про помилковість висновків відповідача. Дійсно ОСОБА_1 є власником частки у квартирі та майнових прав на нежитлове приміщення, проте станом на момент подання позову дані об`єкти не використовуються для отримання доходу. Факт наявності споживання житлово-комунальних послуг не свідчить про укладення договору оренди чи передачу житлового приміщення в найм за плату. Приміщення надається родичці для тимчасового проживання на безоплатній основі. Крім того, майно, яке на даний момент є у власності ОСОБА_1 , знаходиться в процесі розподілу з колишньою дружиною ОСОБА_7 . Твердження про те, що позивач отримує пасивний дохід від оренди, є необґрунтованими. Надана ТОВ «Тефест-Білдінг» інформація про набуття майнових прав на квартиру є конфіденційною і не може бути використана в процесі як доказ без належного дозволу або визнання її законності здобуття. Відповідач враховує фінансовий стан не тільки позивача, а й його сім`ї в цілому, що не є правильним, так як дружина ОСОБА_1 не має відношення до плати останнім аліментів. Відзив базується переважно на формальній наявності майна без врахування реального матеріального стану позивача. Утримання нової дитини, відсутність роботи та інші фактори унеможливлюють виконання аліментних зобов`язань у попередньому розмірі. У ОСОБА_1 є зобов`язання по утриманню сина ОСОБА_8 від попереднього шлюбу, дочки ОСОБА_9 , дочки ОСОБА_10 від поточного шлюбу, що створює підвищене фінансове навантаження на позивача. Грошові кошти, отримані від колишньої дружини ОСОБА_7 , не вважаються доходом, так як є грошовою компенсацією вартості частки ОСОБА_1 у спільному майні. Навіть формальне надходження грошових коштів не створило для позивача жодної фінансової переваги, яка б могла бути врахована при визначенні обсягу аліментних зобов`язань (т.1 а.с.239-245).
Позивач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 надала заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких підтримано обставини, якими обґрунтовано відзив на вимоги (т.2 а.с.1-7).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2025 року позов задоволено частково; 
змінено розмір аліментів, встановлений судовим рішенням у справі №947/17213/23 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 з 6500,00 грн. до 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з 01 травня 2025 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
змінено розмір аліментів, встановлений судовим рішенням у справі №947/17213/23 на утримання ОСОБА_3 з 2000,00 грн. до 1600,00 грн., щомісячно, починаючи з 01 травня 2025 року до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.2 а.с.84-87).
Висновок суду мотивовано зміною матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.2 а.с.90-98).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Надані відповідачем докази не досліджені, у клопотаннях щодо доказів відмовлено безпідставно, допущено вибірковий підхід до розгляду матеріалів справи. Наявність систематичних витрат, пов`язаних зі станом здоров`я, не доведена. Надані документи мають хаотичний характер, не пов`язані між собою єдиною схемою лікування або наглядом, і жодним чином не підтверджують факт систематичних витрат на здоров`я, на які посилається позивач. Надані докази не дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність обставин, що мають істотне значення для справи, а саме про погіршення фінансового становища у зв`язку з витратами на лікування. Позивач посилається на народження дитини в новому шлюбі як на підставу для зменшення аліментів, стверджуючи, що це збільшило його фінансове навантаження. Водночас ОСОБА_1 сам зазначив, що дитину фактично утримують її мати ОСОБА_11 та бабусі, а сам він безпосередніх витрат не несе, що свідчить про відсутність особистих фінансових витрат позивача на новонароджену дитину. Щодо відсутності офіційного місця роботи у позивача, то сам факт безробіття не звільняє особу від обов`язку утримувати свою дитину. При ухваленні первісного рішення про стягнення аліментів позивач також посилався на проблеми із здоров`ям і мав інвалідність, проте ця обставина не заважала йому працювати та отримувати дохід. Наразі позивач не має інвалідності, що свідчить про покращення його здоров`я, але з незрозумілих причин не має офіційного місця роботи, що не має жодного зв`язку з поставленим йому діагнозом. Про наявність у позивача зобов`язань щодо утримання ОСОБА_8 ґрунтується виключно на наявності свідоцтва про народження, яке в свою чергу, не є доказом фактичного здійснення утримання дитини. Наявність нової дитини без фактичного утримання та без доведення впливу на матеріальне становище платника аліментів не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Жодних доказів зміни фінансового навантаження у зв`язку з народженням дитини у позивача не виявлено. Суд неправильно витлумачив статтю 192 СК України та дійшов помилкового висновку про те, що сам факт народження дитини є самостійною та достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
На доданих до апеляційної скарги клопотаннях про витребування доказів та допит свідка представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 в ході апеляційного розгляду справи не наполягала в силу неактуальності таких.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тими ж обставинами, що й позов (т.2 а.с.123-131). 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові з огляду на наступне. 
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.1809 СК України).
Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені частиною 1 статті 182 СК України). 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України).
Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.192 СК України).
Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст.84 СК України).
Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч.3 ст.80 СК України). 
Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу (ч.2 ст.91 СК України).
ОСОБА_1 , 1983 року народження, є батьком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (мати ОСОБА_7 ); 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мати ОСОБА_3 );
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (мати ОСОБА_11 ).
ОСОБА_12 перебував у шлюбі з ОСОБА_7 з 11 вересня 2013 року; шлюб розірвано рішенням суду від 28 лютого 2023 року в справі №522/16165/22.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2024 року в справі №947/24688/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 поділено майно подружжя; визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в порядку поділу майна подружжя за кожним право власності на частку майнових прав на об`єкт нерухомого майна загальною площею 65,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , апартаменти квартирного типу – нежитлове приміщення №127; визнано за ОСОБА_7 в порядку поділу майна подружжя право особистої власності на автомобіль марки «Lexus» модель ES 300, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з виплатою ОСОБА_1 грошової компенсації вартості частки у спільній сумісній власності на транспортний засіб в сумі 303296,50 грн.
ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_6 не перебував.
ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно інформації станом на 10 березня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_12 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) є власником:
частки квартири загальною площею 60,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1154500851101, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; право власності набуто на підставі довідки про виплату паю №414, виданої 31 березня 2016 року СТ «Житлово-будівельний кооператив «Будова-Ріелт»; право власності зареєстровано 20 січня 2017 року;
нежитлового приміщення загальною площею 46,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13493478511091, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення 1008; право власності набуто на підставі протоколу №2 від 26 липня 2019 року загальних зборів учасників ПП «Меларіус», акту приймання-передачі нежитлових приміщень №23/07 від 30 липня 2019 року ПП «Меларіус»; право власності зареєстровано 02 вересня 2019 року.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2023 року в справі №947/17213/23 за позовом ОСОБА_14 (після зміни прізвища ОСОБА_15 ) до ОСОБА_1 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису, стягнення аліментів позов задоволено частково;
визнано ОСОБА_1 , 1983 року народження, батьком ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зазначено, що рішення суду є підставою для внесення до актового запису про народження дитини ОСОБА_17 відомостей про дитину в частині зміни прізвища на « ОСОБА_18 »;
стягнуто з ОСОБА_1 , 1983 року народження, на користь ОСОБА_14 , 1997 року народження, на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошові сумі, рівній 6500,00 грн., щомісячно, починаючи з 31 травня 2023 року до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
стягнуто з ОСОБА_1 , 1983 року народження, на користь ОСОБА_14 , 1997 року народження, на її утримання до досягнення трьох років дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошові сумі, рівній 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з 31 травня 2023 року до 17 січня 2026 року (т.1 а.с.17-28).
Позов про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та жінки, з якою проживає дитина, подано до суду 26 лютого 2025 року; позовні вимоги мотивовано зміною сімейного стану (народження дочки ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_8 , утримання дружини у зв`язку з народженням дитини ОСОБА_19 ), погіршенням матеріального стану (систематичні витрати, пов`язані зі станом здоров`я; відсутність доходів).
В силу визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування та подання доказів кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності достатніми для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
З оцінки доказів, наданих сторонами на доведення обставин, на які вони посилалися, не вбачається підстав для зміни розміру аліментів, що встановлені рішенням суду від 14 грудня 2023 року в справі №947/17213/23.
Щодо доказів та їх оцінки.
Відповідачем надано докази наявності у позивача об`єктів нерухомого майна, як то 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення 1008. 
Відповідачем надано відповідь на адвокатський запит ТОВ «Фірма «Наш Дом» №б/н від 08 квітня 2025 року, зміст якої підтверджує використання нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення 1008, що не було спростовано позивачем.
Відповідачем надано докази фінансових надходжень позивача в період з грудня 2024 року по лютий 2025 року від ОСОБА_7 у розмірі 351696,81 грн. в порядку виконання судового рішення про поділ майна подружжя.
Позивач посилається на безробіття, відсутність доходу та неможливість працювати через стан здоров`я. Дані обставини не мають належного підтвердження, крім того спростовані наданими відповідачем доказами продовження договірної співпраці ОСОБА_1 з ГО «Громадський рух «Віра, Надія, Любов», керівником та засновником якої є мати ОСОБА_1 , з яких вбачається активне залучення позивача до діяльності організації, в тому числі й до проведення тренінгів та курсів за межами м. Одеси. 
Відповідачем надано докази набуття ОСОБА_11 (другою дружиною позивача) об`єктів нерухомого та рухомого майна в тому числі й у період зареєстрованого шлюбу. Дана обставина сама по собі ще не підтверджує, що таке майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , проте вказує на матеріальний стан ОСОБА_11 , яка є дружиною позивача та матір`ю його третьої дитини. 
Щодо наявності систематичних витрат, пов`язаних зі станом здоров`я.
Позивач як на підставу вимог про зменшення розміру аліментів посилався на наявність систематичних витрат, пов`язаних із його станом здоров`я, які начебто погіршують його матеріальне становище та слугують підставою для зменшення розміру аліментів, проте дане не має підтвердження доказами, достатніми у своїй сукупності для такого висновку. 
В справі відсутні квитанції, чеки, інші фінансові документи, які б підтверджували фактичне здійснення позивачем витрат на лікування, придбання медикаментів, проходження реабілітації, придбання спеціалізованого харчування тощо, тобто відсутні докази понесення реальних фінансових витрат на лікування. Надані позивачем виписки з медичних карт про звернення до лікаря 16 листопада 2022 року, 05 жовтня 2023 року, 25 березня 2024 року, виписка з історії хвороби від 21 березня 2023 року, комп`ютерна томографія та ренгенологічне дослідження від 03 квітня 2024 року містять рекомендації щодо лікування на два місяці, що не свідчить про довгострокове лікування та систематичну необхідність у придбанні медикаментів. 
Позивач у листопаді 2022 року отримав побутову травму (перелом кінцівки), з огляду на що йому надавалась медична допомога та призначалось відповідне лікування. Медичні довідки та виписки як докази не пов`язані між собою єдиною схемою лікування або наглядом, не підтверджують факт систематичних витрат на здоров`я, не дозволяють зробити висновок про наявність обставин, що мають істотне значення, а саме погіршення фінансового становища у зв`язку з витратами на лікування. Висновки суду першої інстанції щодо підтвердження погіршення майнового стану позивача через систематичні медичні витрати не відповідає наявним у справі фактичним даним. 
Щодо народження дитини.
Позивач як на підставу вимог про зменшення розміру аліментів посилався на народження ІНФОРМАЦІЯ_8 у шлюбі з ОСОБА_11 дочки ОСОБА_19 . Проте, наявність нової дитини без фактичного утримання та без доведення впливу на матеріальне становище платника не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що він фактично утримує новонароджену дитину та що це утримання об`єктивно вплинуло на його матеріальний стан. За змістом пояснень позивача ним самим вказано про те, що витрати на дочку ОСОБА_19 несуть його дружина ОСОБА_11 та бабусі. Не здійснення позивачем витрат на утримання третьої дитини, що сам і визнає, не може мати впливу на зміну фінансового навантаження на позивача у зв`язку з народженням дитини. 
Усталена судова практика виходить з того, що сам факт народження нової дитини не є безумовною підставою зменшення аліментів, якщо відсутні докази її утримання саме платником аліментів та впливу цього на його майнове становище.
ОСОБА_1 не декларує свої доходи та видатки, що саме по собі унеможливлює аналіз зміни його матеріального стану за період з присудження аліментів судовим рішенням від 14 грудня 2023 року в справі №947/17213/23 з 31 травня 2023 року до часу звернення ОСОБА_1 як платника аліментів 26 лютого 2025 року з позовом про зменшення розміру аліментів.
Закон гарантує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, проте дане не є визначальним у визначенні розміру аліментів, оскільки батьки мають забезпечувати утримання своїх дітей не на мінімальному рівні, а на рівні, який необхідний для забезпечення розвитку дітей.
Зменшення розміру аліментів на утримання дитини з 6500,00 грн. до 2000,00 грн. не відповідає передбаченому частиною 2 статті 182 СК України положенню про необхідність та достатність аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Факт того, що позивач наразі офіційно не працевлаштований і має обов`язок утримувати ще двох дітей, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання дитини відповідача, рівно як і інших своїх дітей.
Безробіття не звільняє особу від виконання обов`язку по утриманню дітей. Безробіття є тимчасовим фактором, що не свідчить про нездатність особи виконувати аліментні зобов`язання у майбутньому. За станом здоров`я позивач не має протипоказань виконувати ту чи іншу роботу, не має інвалідності тощо, доказів неможливості працевлаштуватися не надано.
Щодо аліментів на утримання відповідача. 
Аліменти на утримання ОСОБА_3 як жінки, з якою проживає малолітня дитина, присуджені судовим рішенням у твердій грошовій сумі, рівній 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з 31 травня 2023 року до 17 січня 2026 року. Позивач просив зменшити розмір цих аліментів до 1500,00 грн., суд в порядку часткового задоволення позову зменшив розмір аліментів до 1600,00 грн. 
Отже, фактично різниця у розмірі аліментів становить 400,00 грн., а загальна сума на яку зменшилися б аліменти за період з дати набрання судовим рішенням від 16 червня 2025 року законної сили до 17 січня 2026 року у разі залишення рішення суду першої інстанції без змін, становила б за 6 місяців 2400,00 грн. Вплив суми у 2400,00 грн. на матеріальний стан позивача досить сумнівний. 
За загальним правилом аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Натомість суд першої інстанції присудив виплату аліментів у зміненому розмірі з 01 травня 2025 року, що не ґрунтується на законі. 
Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового рішення про відмову в позові за недоведеністю наявності передбачених статтею 192 ЦК України підстав для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів як на утримання дитини, так і на утримання жінки, з якою проживає дитина.
В порядку статті 141 ЦПК України з підстав відмови у позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
В судовому засіданні 11 грудня 2025 року апеляційний суд закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами, надав учасникам справи можливість виступити у судових дебатах та перейшов до стадії ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження. З огляду на складність справи ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 23 грудня 2025 року.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2025 року – скасувати. 
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та жінки, з якою проживає дитина, – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 23 грудня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова 

Є.С.Сєвєрова