РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/648/26
Провадження № 2-о/712/78/26
22 січня 2026 року м .Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого – судді Марцішевської О.М.,
при секретарі – Безруковій Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:
16 січня 2026 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (довіреність на підставі наказу Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 12.01.2026р. № 108/108-03.06-6/9) звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті в порядку ст.317 ЦПК України. 
В обґрунтування заяви вказує, що 28.11.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, помер на тимчасово окупованій території (Луганська обл., Старобільський р-н., м. Старобільськ), що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 537, виданого так званим «ГУ «луганское республиканское бюро судобно-медицинской єкспертизьі» лнр рф», від 29.11.2022, а також іншими додатковими доказами. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою померлої особи, що підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу.
Таким чином, для здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом державної реєстрації актів цивільного стану України, з метою подальшого спадкування — виникає необхідність у подачі відповідної заяви до суду про встановлення факту смерті, в порядку статті 317 ЦПК.
Просить суд ухвалити рішення, яким встановити юридичний факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 на території Луганської області, Старобільського району, міста Старобільськ, тобто на тимчасово окупованій території України.
19 січня 2026 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.
В судове засідання заявник не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без участі заявника, просить заяву про встановлення факту смерті задовольнити. 
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 від 15 серпня 1977 року батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . 
Прізвище « ОСОБА_7 » ОСОБА_5 змінила після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 28 жовтня 1995 року, виданого Старобільським райвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 138.
На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 заявником до матеріалів справи додано копію лікарського свідоцтва про смерть серії № 537, виданого 29.11.2022 року, яке видано ГУ «Луганское республиканское бюро судебно-медицинской єкспертизьі» ЛНР рф. Причиною смерті є розрив розшарованої аневризми черевного відділу аорти.
Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.
Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.
Як передбачено у ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Вимогами п.8 ч.1 ст.315 ЦК України встановлено те, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно з положеннями передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі-Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545.
Статтею 318 ЦПК України також передбачено, що у заяві про встановлення факту смерті повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт; докази, що підтверджують викладені заявником обставини (наприклад, письмові свідчення очевидців, фототаблицю з місця поховання, медичні документи про смерть тощо); довідка про неможливість відновлення втрачених документів (наприклад, письмова відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
На підставі ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Частиною 1статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Відповідно до ст.17 Закону №2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.
Відповідно до постанови від 22 серпня 2007 КМУ № 1064 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян у разі державної реєстрації смерті відомостей: прізвище, ім`я та по батькові, стать, громадянство, дата смерті, у якому віці померла особа, місце смерті та її причина, дата і місце народження (для дітей віком до одного року - кількість місяців і днів), реєстраційний номер облікової картки платника податків, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, місце проживання, документ, що підтверджує факт смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що звернулася за державною реєстрацією смерті, серія і номер, яким органом видано паспорт або паспортний документ, дата його видачі; серія і номер свідоцтва про смерть; дата і номер актового запису в книзі державної реєстрації смертей; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснив державну реєстрацію смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що здійснила державну реєстрацію, та її посада, дата і номер внесення відомостей до Реєстру. 
Зокрема згідно з ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка підтверджують факт смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Враховуючи відсутність виданого в установленому законодавством України документу про смерть ОСОБА_3 , єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті.
Встановлення факту має юридичне значення, оскільки необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та реалізації спадкових прав. 
Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території, визначеній Верховної Радою України. 
Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Заяву задоволити.
Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Петриківка, Петриківського району, Дніпропетровської області, місце реєстрації:  АДРЕСА_1 , місце смерті: Україна, Луганська обл., Старобільський район, м. Старобільськ, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті розрив розшарованої аневризми черевного відділу аорти.
Рішення підлягає негайному виконанню. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ

Повний текст рішення виготовлений 22 січня 2026 року.