Справа № 583/4057/25
Провадження № 2/590/20/26

РІШЕННЯ
іменем України
28 січня 2026 року         с-ще Ямпіль
Ямпільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді     Деркача І.М.,
за участю секретаря судового засідання   Демешко Н.П.,
відповідача      ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
установив:
Стислий виклад позицій сторін.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Москаленко М.С., звернулась до Ямпільського районного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №410619667 від 11.04.2021 року в розмірі 13659,50 грн та понесені судові витрати.
Позов мотивує тим, що 11.04.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» й ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №410619667.
14.01.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/17, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
27.02.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 27/0225-01 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається).
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 (витяг з Реєстру прав вимоги №1 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13659,50 грн, з яких: 8500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5159,50 грн - заборгованість за відсотками. Тому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
Представником відповідача через систему «Електронний суд» було подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги відповідач не визнала. Зазначивши, що 11.04.2021 року відповідач не подавала до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заявки на одержання кредиту, не укладала кредитний договір №410619667, не отримувала грошових коштів на суму 8500,00 грн, оскільки 11.04.2021 внаслідок протиправних дій третіх осіб було втрачено контроль над фінансовим номером телефону та невстановлені особи здійснили доступ до облікового запису у Приват24, який належав відповідачу. Після чого відповідачем було ініційовано звернення до правоохоронних органів та подано відповідну заяву та 11.04.2021 року було відкрито кримінальне провадження N?120212055700000191 за ознаками вчинення щодо ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що підтверджується Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань N?120212055700000191, який додається. Вказує, також що використовуючи номер телефону відповідача +380 96 867 22 59 невстановленими особами було здійснено спроби заволодінням грошовими коштами третіх осіб шляхом намагання одержати логіни та паролі доступу до Приват24, а також взяти в борг від імені відповідача грошові кошти, що підтверджується, зокрема, скриншотами із листування від 11.04.2021 року, що додаються. Також, невідомими особами було здійснено запити на одержання грошових позик до таких компаній, як: MyCredit, ЄвроГроші, EgroshiCom, Moneyveo, E-groshi, Качай Гроші, тощо. 
Зазначає, що на думку позивача спірний договір було укладено із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було введено 11.04.2021 року об 11:37:55. Водночас, відповідач вважає вказаний договір є неукладеним, з огляду на відсутність волевиявлення відповідача на його укладення, оскільки остання не подавала до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заявки на одержання кредиту, не укладала кредитний договір N?410619667, не отримувала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошових коштів на суму 8 500,00 грн. Також, наданий позивачем кредитний договір містить реквізити, які ніколи не належали відповідачу. Зокрема, відповідачем ніколи не створювалася та не використовувалася поштова скринька ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказана скринька є очевидною імітацією, створеної із застосуванням відомого шахраям номеру телефону відповідача. Водночас, позивачем не доведено приналежності позивачу вказаного номеру телефону. Помилковою є також вказана в договорі адреса « АДРЕСА_1 ». Тому просить суд відмовити у стягненні будь-яких сум.
08.12.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, у якій представник позивача вважає пояснення, викладені у відзиві, безпідставними та необґрунтованими, оскільки кредитний договір, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 N?410619667 від 11.04.2021 року був укладений, відповідач при укладенні кредитного договору з умовами кредитування був ознайомлений в повному обсязі, тобто укладання угоди без заповнення Заяви клієнтом неможливе, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора позичальником, без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено, що є доказом фактичного підписання оригіналу кредитного договору. Зі сторони позикодавця всі умови договору кредитування були виконані, гроші в сумі 8500,00 грн. були перераховані на рахунок, вказаний позичальником, в повному обсязі. 14.01.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/17, відповідно до якого Клієнт зобов`язався відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 27.02.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 27/0225-01 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається). Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 (витяг з Реєстру прав вимоги №1 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13659,50 грн, з яких: 8500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5159,50 грн - заборгованість за відсотками. Тому просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечувала з тих підстав, що кредитний договір N?410619667 від 11.04.2021 не укладала. З цього приводу звернулася до правоохоронних органів з заявою про шахрайське заволодіння коштами від її імені, грошові кошти за вказаним кредитним договором не отримувала.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить такого висновку. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
В матеріалах справи міститься договір №410619667 від 11.04.2021, в якому зазначено про те, що він укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 ..
За умовами договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, на суму 8500 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - «Правила»),
Кредит надається строком на 10 (десять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»). У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту.
Суд зауважує, що умовами Договору №410619667 від 11.04.2021 не визначено порядок отримання наданих кредитних коштів.
В Договорі №410619667 від 11.04.2021 зазначені персональні дані позичальника, в тому числі номер мобільного телефону НОМЕР_1 .
Договір №410619667 від 11.04.2021 підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який направлявся на номер мобільного телефону НОМЕР_1 .
До матеріалів справи долучене платіжне доручення від 11.04.2021, платник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач ОСОБА_1 , номер катки на яку перераховано кошти у розмірі 8500 грн. №5168-74ХХ-ХХХХ-4987.
Згідно з інформації АТ КБ «ПриватБанк», наданої суду в порядку витребування доказів, зазначено, що у ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , наявні карткові рахунки відкриті у банку станом на 11.04.2021 р: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 . Повідомляють, що на ім?я ОСОБА_1 в банку емітовано карту N? НОМЕР_6 . Додатково направлено виписку у додатку по рахунку НОМЕР_6 за період з 11-04-2021 - 15-04-2021 р., з яких вбачається спочатку надходження грошових коштів в сумі 8500 грн. на рахунок відповідача, а потім їх переведення на інший рахунок. При цьому, з виписки по цьому особовому рахунку вбачається, що активність по цій картці була лише один день - 11.04.2021
Відповідачем долучено виписку з картки № НОМЕР_7 , відкритої на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» за квітень 2021 року, з якої вбачається надходження грошових коштів в загальній сумі 11442,50 грн. на рахунок Відповідача, та переведення на інший рахунок в загальній сумі 12394,98 грн.
Також відповідачем надано скріншоти переписки де 11.04.2021 від імені відповідача просять надати логін та пароль від акаунту в Приват24 (а.с.57-58).
З Витягу з ЄРДР (N?120212055700000191 від 11.04.2021) вбачається, що на підставі заяви відповідача, поданої 11.04.2021 року, було відкрито кримінальне провадження N?120212055700000191 за ознаками вчинення щодо ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Згідно з повідомлення від 11.05.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» адресованого ОСОБА_1 11.04.2021 був укладений договір №410619667 між ОСОБА_1 та товариством за яким відбулось перерахування коштів в розмірі 8500,00 грн на банківську картку № НОМЕР_7 дійсну до 09/2022, власником якої є ОСОБА_1 . За результатами внутрішньої перевірки ознак вчинення шахрайських дій не було виявлено (а.с.60).
В подальшому, 14.01.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/17, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
27.02.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 27/0225-01 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається).
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 (витяг з Реєстру прав вимоги №1 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13659,50 грн, з яких: 8500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5159,50 грн - заборгованість за відсотками. 
Мотиви та застосовані норми права.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
Згідно із п.37.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Згідно із ст.7, п.п. 38.1, 38.4 ст.38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійснення розрахункових операцій за допомогою платіжних інструментів та створення системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання.
Із положень п.39.2 ст.39 цього Закону вбачається, що при проведенні переказу його суб`єкти мають здійснювати в межах своїх повноважень захист відповідної інформації від несанкціонованого доступу до інформації; несанкціонованих змін інформації; несанкціонованих операцій з компонентами платіжних систем.
Пунктом 39.4. ст.39 Закону встановлено, що працівники суб`єктів переказу повинні виконувати вимоги щодо захисту інформації при здійсненні переказів, зберігати банківську таємницю та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту цієї інформації.
Згідно ст.67 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання.
Система захисту інформації має забезпечувати цілісність, конфіденційність, доступність та простежуваність інформації, що формується, обробляється, передається та зберігається під час виконання платіжних операцій, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України. Надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги щодо захисту інформації.
У разі виявлення порушень законодавства щодо захисту інформації, що містять ознаки вчинення злочину, надавачі платіжних послуг зобов`язані повідомити про це відповідні правоохоронні органи.
Працівники надавачів платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги законодавства щодо захисту інформації під час виконання платіжних операцій, зберігати таємницю небанківського надавача платіжних послуг (або іншу інформацію з обмеженим доступом) та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту такої інформації.
Працівники надавачів платіжних послуг несуть відповідальність за неналежне використання та зберігання засобів захисту інформації, що використовуються під час виконання платіжних операцій, а також за розголошення персональних даних користувачів та інформації, що може бути віднесена до банківської таємниці чи таємниці надавача платіжних послуг, відповідно до законодавства України.
Відповідно до частин 1-3 ст.86 вказаного Закону надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином.
Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.
Користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.
Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу.
Ініціювання переказу коштів може, в тому числі, здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу, тобто платіжної картки (стаття 21 вказаного Закону).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами, на час виникнення спірних правовідносин, були встановлені Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».
Згідно п.37.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Відповідно до пунктів 7, 8, 9 розділу VI Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05листопада 2014 року №705, Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.
Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.
Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.
Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року № 176/1445/22.
Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Саме позивач має довести, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.
Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22.
Матеріалами справи у їх сукупності, підтверджується, що відповідач не здійснювала жодних дій щодо отримання кредиту чи зняття коштів з картки, а її платіжні дані були використані невстановленими особами.
Позивач, у свою чергу, не надав суду належних та допустимих доказів, які б безспірно доводили, що саме відповідач отримав гроші від ТОВАРИСТВА 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором або що її дії чи бездіяльність призвели до втрати чи незаконного використання її платіжних даних.
Таким чином, відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за зобов`язаннями, які виникли внаслідок злочинних дій третіх осіб та не були ініційовані відповідачем.
Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо судових витрат.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.
Керуючись статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032, адреса для листування : вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, м. Бровари, Київської області, 07400.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Дата складення повного судового рішення 02 лютого 2026 року.

Суддя: І.М. Деркач