ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6117/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного правління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2025 року (суддя Лазаренко М.С., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 12.09.2025 року) у адміністративній справі №280/6117/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити призначення та виплату пенсії у разі втрати годувальника, суд – 

в с т а н о в и в:
У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту – відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.04.2025 року №61/1 щодо відмови їй в призначенні та виплаті пенсії в разі втрати годувальника відповідно до статей 29, 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату їй пенсії в разі втрати годувальника відповідно до статей 29, 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 24.04.2024 року, у зв`язку із загибеллю (смертю) онука, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2025 року позовні вимоги задоволено.
З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що позов подано з порушенням строку звернення до суду за захистом прав та інтересів (шість місяців з моменту, коли особа взнала про порушення свого права, або повинна була дізнатися про порушення свого права, з урахуванням того, що пенсійні виплати є щомісячними періодичними виплатами). Апелянт зазначив, що відповідно до ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Непрацездатними членами сім`ї загиблого (померлого) годувальника вважаються дід і бабуся – при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати. (батько, мати, діти (син, дочка). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян ОСОБА_1 має таких членів сім`ї, а саме: дочку ОСОБА_3 , 1981 року народження, інформація про смерть якої відсутня. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргапідлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2005 року у справі №2-497/05р, що набрало законної сили 14.02.2006 року, призначена опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 28.07.2017 року №00018443413, ОСОБА_4 22.10.2010 року змінив прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та став ОСОБА_2 30.08.2022 року на підставі статей 20, 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_2 був прийнятий на військову службу за контрактом у Збройні Сили України. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 загинув на околиці с. Площанка Сватівського району Луганської області від поранень не сумісних з життям внаслідок мінометного обстрілу. Загибель пов`язана з захистом Батьківщини. В подальшому рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2025 року у справі № 337/2551/24, що набрало законної сили 24.03.2025 року, встановлено факт спільного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2004 року до моменту загибелі та перебування членом сім`ї ОСОБА_2 . Встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_2 . У квітні 2025 року ОСОБА_1 через уповноважений орган звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.04.2025 року №61/1 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Підставою відмови стало наявність у ОСОБА_1 доньки, ОСОБА_7 , 1981 року народження, яка зобов`язна утримувати ОСОБА_1 . Суд врахував, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2025 року у справі № 337/2551/24, що набрало законної сили 24.03.2025 року, було встановлено факт спільного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та перебування на його утриманні. Суд врахував, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою позивача. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 28.05.2025 року (вих. № 0829-25-14503 від 28.05.2025 року) за період з січня 2021 року по квітень 2025 року, ОСОБА_7 в основному має дохід у вигляді соціальних виплат, була працевлаштована у період з 16.07.2022 року по 26.11.2022 року, отримала дохід у вигляді заробітної плати в сукупності 11170,81 грн., а тому ОСОБА_7 не має фінансової можливості утримувати непрацездатну ОСОБА_1 . Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; абзацом третім ст.1, статтями 29, 31, 48, 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; ст.266 Сімейного кодексу України та прийшов до висновку про безпідставність неврахування пенсійним органом рішення суду, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 . Суд врахував, що право ОСОБА_1 на отримання пенсії у разі втрати годувальника виникло з моменту загибелі ОСОБА_2 30.04.2023 року, однак факт їх спільного проживання та перебування ОСОБА_1 на утриманні встановлено рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2025 року у справі №337/2551/24, що набрало законної сили 24.03.2025 року, а спірним рішенням від 24.04.2025 року № 61/1 було відмовлено у її призначені, суд вважає належною датою призначення - 24.04.2024 року.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2005 року у справі №2-497/05р, що набрало законної сили 14.02.2006 року, призначена опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 28.07.2017 року №00018443413, ОСОБА_4 22.10.2010 року змінив прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та став ОСОБА_2 .
Встановлено, що ОСОБА_2 з 30.08.2022 року проходив військову службу у Збройних Силах України та ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув на околиці с. Площанка Сватівського району Луганської області від поранень не сумісних з життям внаслідок мінометного обстрілу; загибель пов`язана з захистом Батьківщини.
Встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2025 року у справі № 337/2551/24, що набрало законної сили 24.03.2025 року, встановлено факт спільного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2004 року до моменту загибелі та перебування членом сім`ї ОСОБА_2 та факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановлено, що у квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.04.2025 року №61/1 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 є донька ОСОБА_7 , 1981 року народження, яка зобов`язана утримувати ОСОБА_1 .
Встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 28.05.2025 року (вих. №0829-25-14503 від 28.05.2025 року) за період з січня 2021 року по квітень 2025 року, ОСОБА_7 в основному має дохід у вигляді соціальних виплат, була працевлаштована у період з 16.07.2022 року по 26.11.2022 року, отримала дохід у вигляді заробітної плати в сукупності 11170,81 грн., а тому не має фінансової можливості утримувати непрацездатну ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до абзацу третього ст.1, статей 29, 31, 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника. В разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати. Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією. Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Відповідно до ст.266 Сімейного кодексу України повнолітні внуки, правнуки зобов`язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність неврахування пенсійним органом рішення суду, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .
Щодо дати, з якої необхідно здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 у разі втрати годувальника ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції враховує, що факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2025 року у справі № 337/2551/24, що набрало законної сили 24.03.2025 року, тобто право на пенсію у разі втрати годувальника у ОСОБА_1 виникло з 24.03.2025 року, з моменту набрання законної сили рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2025 року у справі № 337/2551/24. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції слід змінити у частини визначення строку призначення та виплати пенсії у разі втрати годувальника.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного правління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2025 року у адміністративній справі №280/6117/25 – змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії в разі втрати годувальника відповідно до статей 29, 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 починаючи з 24.03.2025 року, у зв`язку із загибеллю (смертю) онука, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Н.А. Олефіренко