ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2025 року	Львів	Справа № 380/6166/25 пров. № А/857/29090/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Шинкар Т.І.
при секретарі судового засідання:                             Ільченко А.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року (суддя Кедик М.В., ухвалену в м.Львові, повний текст складено 23.06.2025) у справі № 380/6166/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій,-
                                                       ВСТАНОВИВ:
28 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо виписування, підпису та вручення повістки ОСОБА_1 , якою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_2 пропонує ОСОБА_1 прибути 29.01.2023  за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій залишено без розгляду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, його оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що він дізнався хто поставив підпис на повістці, при допиті свідка ОСОБА_3 в засіданні в кримінальній справі № 439/2013/23 лише 18.03.2025 року, то саме з цього часу на його думку він набув право на звернення до суду, яким скористався в шестимісячний строк і одразу звернувся в суд.
Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.
В судовому засіданні апелянт та його представник надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просили скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі. 
Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, обговоривши доводи апеляційної  скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна  скарга підлягає до  задоволення з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що позивач про порушення свого права (щодо виписування, підпису та вручення повістки) дізнався лише 19.01.2023, а тому процесуальний строк звернення до суду у даному випадку повинен обчислюватись з 19.01.2023, оскільки саме з цього часу позивач мав об`єктивну можливість дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з таких міркувань.
Як зазначає, позивач у січні 2023 він прийшов у ІНФОРМАЦІЯ_4 для оформлення відстрочки від мобілізації, як працівник об`єкта критичної інфраструктури.
Разом з тим, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 пояснив позивачу, що для оформлення відстрочки від мобілізації потрібно повторно пройти військово-лікарську комісію (далі-ВЛК).
19.01.2023 після проходження ВЛК, невідомий чоловік запропонував позивачу отримати повістку (без дати і номера) для уточнення облікових даних, яку при позивачеві з його слів заповнював і вносив його дані. 
Однак, позивач відмовився отримати зазначену повістку з причин, які були наведені у повістці.
Згодом, проти позивача порушено кримінальну справу за статтею 336 Кримінального кодексу України за поданням Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 до поліції, яка на даний час є предметом розгляду в суді.
18 березня 2025 року, свідок, начальник відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 на допиті в суді, в кримінальній справі № 439/2013/23, заявив, що підпис на повістці з розшифровкою: Т.в.о. Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , належить йому – ОСОБА_6 , а не начальнику ОСОБА_2 .
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки позивач дізнався хто поставив підпис на повістці, при допиті свідка ОСОБА_3 в засіданні по кримінальній справі № 439/2013/23 лише 18.03.2025 року, то саме з цього часу позивач дізнався про порушення його права та набув право на звернення до суду, яким скористався 28.03.2025 року подавши позовну заяву до Львівського окружного адміністративного суду.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У пункті 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".
Додатково колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи (рішення ЄСПЛ "Іліан проти Туреччини").
За наведених обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду, з наведених вище підстав.
Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.
Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права та невірно встановлено обставини у справі, що призвело до ухвалення судового рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 320 КАС України.
Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи  порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі №380/6166/25 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 09.12.2025