ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 січня 2026 року	Справа №160/30361/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу №160/30361/25 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄДРПОУ: 21910427) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
21 жовтня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач), в якій просить суд:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови мені в перерахунку призначеної пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до мого пільгового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці періоди роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.01.1994 по 03.05.1994, з 23.08.1994 по 04.11.1994, з 05.11.1994 по 23.11.1994, з 04.03.1998 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 28.04.2001, та період строкової військової служби з 29.11.1994 по 26.06.1996.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити мені перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня подачі заяви на перерахунок пенсії з 11.09.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність дій відповідача про відмову в перерахунку пенсії позивачу, оскільки протиправно не зараховано період трудової діяльності відповідно до трудової книжки через недоліки її оформлення. 
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/30361/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/30361/25, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
12 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що в перерахунку пенсії відмовлено правомірно, повторює виклад листа від 10.10.2025 року. 
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком по Списку №1. 
11 вересня 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії згідно абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі – Закон №1058-IV), ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-VI (далі – Закон №345-VI).
Листом від 10.10.2025 року №51530-38601/З-01/8-0400/25 відповідач повідомив позивачу, що правові підстави для перерахунку його пенсії відсутні з огляду на недостатню кількість пільгового стажу на підземних роботах (в наявності 02 роки 11 місяців 05 днів при необхідних 15 роках), також загальний страховий стаж - 44 роки 04 місяці 29 днів, в тому числі робота за Списком№1 - 12 років 06 місяців 11 днів.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі – Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
За ч. 1, 3 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Згідно з п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року №301 (далі – Постанова №301) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Відповідно до п. 1 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок», затвердженої Наказом Міністерство праці України, Міністерство юстиції України, Міністерство соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі – Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Згідно п. 2.2. Інструкції №58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.
Пунктом 2.11. Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
В свою чергу за п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Відповідно до п. 2.13. Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.
Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202 (далі - Постанова №202).
Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне. 
Щодо періодів з 05.01.1994 року по 03.05.1994 року, з 23.08.1994 року по 04.11.1994 року, з 05.11.1994 року по 23.11.1994 року, з 04.03.1998 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2000 року по 28.04.2001 року.
В трудовій книжці позивача від 18.07.1996 року НОМЕР_2 наявні наступні записи:
3) 05.01.1994 року - прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею; 
4) 03.05.1994 року - звільнений за закінченням виробничої практики;
5) 23.08.1994 року - прийнятий учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем на підземній роботі; 
6) 04.11.1994 року - переведений електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземній роботі; 
7) 23.11.1994 року - звільнений в зв`язку з призовом в армію;
13) 04.03.1998 року - прийнятий електрослюсарем 4 розряду під землею; 
14) 28.04.2001 року - звільнений за власним бажанням.
Згідно форми РС-право щодо позивача ці періоди зараховано лише до страхового стажу. 
У відзиві відповідач вказав, що трудова книжка позивача не містить відомостей про пільговий характер роботи, а саме, пільговий характер роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, атестація робочих місць, робота повний робочий день у підземних умовах.
Суд констатує помилковий характер висновків відповідача, оскільки кожен з вказаних записів про роботу містить відомості про роботу під землею. Окрім цього, записи щодо перших трьох періодів роботи містять відомості про роботу саме повний робочий день . 
Щодо періоду з 04.03.1998 року по 28.04.2001 року (робота електрослюсарем 4 розряду) суд зауважує, що відомості про неповний робочий час та режим роботи обов`язково зазначаються в наказі про прийом на роботу. 
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 02.10.2018 року у справі №473/3863/16-а.
Оскільки в трудовій книжці позивача не вказано про роботу на неповний робочий день, суд констатує, що така зайнятість здійснювалася саме протягом повного робочого дня. 
Зауваження щодо посилань на списки судом відхиляється як необґрунтоване. Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3); добросовісно (п. 5); розсудливо (п. 6); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8). 
Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21
Згідно ч. 1-4 ст. 8 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи.
Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи.
Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.
Якщо адміністративний орган змінює оцінку та висновки в однакових чи подібних справах, він зобов`язаний надати належне обґрунтування такої зміни.
З вищевказаним не узгоджується підхід відповідача, який маючи можливість надати власну оцінку наявності у Списках певної посади, ухилився від надання такої оцінки, чим обрав найменш сприятливий для особи спосіб правозастосування та допустив непропорційність при вирішенні питання про права позивача. 
Щодо посилань на атестацію робочих місць суд зауважує, що в довідках від 21.04.2025 року №16/172-7, від 21.04.2025 року №16/172-10 вказані накази про атестацію робочих місць, які охоплюють відповідні періоди роботи. 
Більш того, такі довідки частково містять посилання на положення Списків, про відсутність яких вказував відповідач. 
Усі довідки наявні в матеріалах пенсійної справи позивача, оскільки надані самим відповідачем. 
Отже, фактично відповідач не навів жодного змістовного та релевантного обґрунтування щодо незарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача. 
В спірні періоди позивач працював на посадах: 
1) учня гірника підземного;
2) учня електрослюсаря підземного; 
3) електрослюсаря підземного.
В усіх випадках йшлося про роботу щодо видобутку вугілля на відповідних шахтах. 
В Постанові №202 в розділі І передбачено наступну категорію осіб: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). 
Отже, позивач має право на зарахування спірних періодів до його пільгового стажу згідно Постанови №202. Як наслідок, такий стаж враховується і для перерахунку, про який позивач просив у відповідача. 
Щодо періоду строкової військової служби з 29.11.1994 року по 26.06.1996 року.
Згідно військового квитка позивача від 29.11.1994 року НОМЕР_3 позивач з 29.11.1994 року по 26.06.1996 року проходив строкову військову службу. Вказане узгоджується і з записами у трудовій книжці позивача. 
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
У відзиві відповідач вказував, що в зв`язку із не підтвердженням пільгового характеру роботи до початку військової служби, відсутні підстави для зарахування періоду проходження військової служби з 29.11.1994 по 26.06.1996 до пільгового стажу роботи за Списком № 1.
Як наслідок, це зауваження фактично має похідний характер відносно вирішення питання про зарахування до пільгового стажу позивача раніше досліджених судом періодів. Відповідно, наразі правові підстави для незарахування цього періоду відсутні. 
Отже, цей період також підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача згідно Постанови №202. 
Таким чином, усі спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача згідно Постанови №202, в зв`язку з чим позовні вимоги №1-2 підлягають задоволенню за змістом. 
З цих же підстав такі періоди підлягають зарахуванню і до пільгового стажу позивача по Списку №1. 
Щодо позовної вимоги №3 суд зазначає наступне. 
В листі від 10.10.2025 року №51530-38601/З-01/8-0400/25, який в цій частині узгоджується з формою РС-право позивача, яку надав відповідач разом з відзивом, вказано, що за позивачем визнано пільговий стаж згідно Постанови №202, у розмірі 02 роки 11 місяців 05 днів. Також визнано наявність 12 років 06 місяців 11 днів пільгового стажу по Списку №1. 
Отже, позивач відповідає умовам для проведення відповідного перерахунку розміру його пенсії. 
У разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.
Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 22.06.2023 року у справі № 480/4288/21, від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21.
Відповідно, в даній справі судом не здійснюється втручання в дискреційні повноваження відповідача. 
Оскільки відповідачем в цій справі фактично вчинено не дії щодо відмови у перерахунку пенсії позивача, а надано відмову на заяву позивача, що є індивідуально-правовим актом, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною таку відмову відповідача.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє частково позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.
Щодо розподілу судових витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжним документом від 14.10.2025 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
У зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відпустці, рішення ухвалено в перший робочий день судді.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄДРПОУ: 21910427) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно положень ст. 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-VI та абз. 3 ч. 1 ст. 28 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, викладену в листі від 10.10.2025 року №51530-38601/З-01/8-0400/25.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, а також згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, наступні періоди роботи: з 05.01.1994 року по 03.05.1994 року, з 23.08.1994 року по 04.11.1994 року, з 05.11.1994 року по 23.11.1994 року, з 04.03.1998 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2000 року по 28.04.2001 року, з 29.11.1994 року по 26.06.1996 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.09.2025 року згідно положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-VI, абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄДРПОУ: 21910427 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Н.В. Боженко