ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"09" січня 2026 р. Cправа №902/1148/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за участю:
прокурора: Суходолі М.В. (посвідчення №072251 від 01.03.2023),
представника відповідача (Закладу дошкільної освіти ясел-садка №7 "Берізка" Гайсинської міської ради): Голотюк Л.Г. (витяг з ЄДРЮОФОПтаГФ),
інші учасники справи - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Виконувача обов`язків керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради, м.Гайсин Гайсинського району Вінницької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", м.Вінниця
до Закладу дошкільної освіти ясел-садка №7 "Берізка" Гайсинської міської ради, м.Гайсин Гайсинського району Вінницької області
про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу та стягнення 48289,87 грн безпідставно набутих коштів

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.
До Господарського суду Вінницької області звернувся прокурор в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", Закладу дошкільної освіти ясел-садка №7 "Берізка" Гайсинської міської ради про визнання недійсними додаткових угод №1 від 17.06.2024 та №2 від 31.07.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу №ГА-134200 від 16.01.2024, а також стягнення в дохід місцевого бюджету 48289,87 грн безпідставно набутих коштів.
В обґрунтування позовних вимог прокурор відзначив, що спірні додаткові угоди на момент їх укладення суперечили приписам ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, оскільки збільшення ціни за одиницю товару не було підтверджено належними доказами. За твердженнями прокурора, висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-255 від 10.06.2024 та №В-298 від 02.07.2024, які стали підставою для укладання спірних угод №1 від 17.06.2024 та №2 від 31.07.2024, не є належними доказами в підтвердження коливання ціни на ринку, оскільки містять лише інформацію про вартість товару на певні конкретні дати, проте не містять інформації про вартість товару за весь період між цими датами (наявність коливання).
Ухвалою суду від 25.08.2025 відкрито провадження у справі №902/1148/25, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09.10.2025.
03.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 03.09.2025 (а.с.184-189, т.1), в якому відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця") проти позову заперечив та суду пояснив, що спірні додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу №ГА-134200 від 16.01.2024 укладені внаслідок коливання ціни такого товару на ринку у відповідності до приписів чинного законодавства та умов договору. За твердженнями відповідача, наявні в матеріалах справи експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-255 від 10.06.2024 та №В-298 від 02.07.2024, на підставі яких підписані спірні додаткові угоди, є належними та допустимими доказами в підтвердження коливання ціни на товар.
03.09.2025 до суду також надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" б/н від 03.09.2025 (а.с.246-248, т.2) про зупинення провадження в справі №902/1148/25 до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №920/19/24 у касаційному порядку.
В обґрунтування вказаного клопотання б/н від 03.09.2025 зазначено, що прокурором у цій справі правовими підставами позову визначено положення п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі". Водночас ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2025 справу №920/19/24 в подібних правовідносинах передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступу (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" ("...у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору...").
11.09.2025 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву №51-3045вих-25 від 08.09.2025 (а.с.18-26, т.2), в якій прокурор виклав свої аргументи та доводи в спростування тверджень відповідача, зазначених у відзиві на позовну заяву б/н від 03.09.2025, зокрема зауважив, що експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-255 від 10.06.2024 та №В-298 від 02.07.2024 не є належними доказами в підтвердження коливання цін на товар за договором про постачання електричної енергії споживачу №ГА-134200 від 16.01.2024.
За наслідками слухання справи, 09.10.2025, суд прийняв ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" б/н від 03.09.2025 про зупинення провадження в справі. Вказане судове рішення мотивовано тим, що підставами позову в справі №902/1148/25 прокурором визначені положення ст.203, 215, 217 ЦК України, п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та в позовній заяві №51-2810вих-25 від 14.08.2025 (а.с.1-34, т.1) зазначено: "...укладаючи додаткові угоди №1 і №2, сторони порушили п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.19 Особливостей, оскільки не підтвердили коливання такої ціни на ринку, а також вимоги п.3.3, 5.5, 13.1 Договору, внаслідок чого збільшено ціну за одиницю товару без наявності та підтвердження факту коливання ціни на ринку за одиницю товару з моменту укладання договору."
Натомість, передаючи справу №920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 29.01.2025 зазначив про необхідність відступу (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" ("...у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору...").
За наведених обставин, враховуючи неподібність правовідносин у справі №902/1148/25 та справі №920/19/24, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" б/н від 03.09.2025.
У зв`язку з необхідністю у витребуванні нових доказів ухвалою суду від 09.10.2025 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 25.11.2025.
29.10.2025 до суду надійшли пояснення Вінницької торгово-промислової палати №23/11/410 від 28.10.2025 (а.с.61-63, т.2), в яких зауважено що експертні висновки були складені на підставі звернень Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" щодо надання інформації про середньозважену ціну електроенергії на РДН ОЕС України станом на визначені дати та зміну вартості електричної енергії. При проведенні дослідження використовувались відкриті джерела цінової інформації, зокрема відомості вебсайту ДП "Оператор ринку". Як відзначено в поясненнях №23/11/410 від 28.10.2025 "... мета, з якою збирається замовником запитувана інформація, ним не повідомлялась...".
Ухвалою суду від 22.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №902/1148/25 до судового розгляду по суті на 30.12.2025.
На визначену судом дату, 30.12.2025, з`явився прокурор та представник відповідача (Закладу дошкільної освіти ясел-садка №7 "Берізка" Гайсинської міської ради).
Позивач та інший відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця") правом участі в судовому засіданні не скористались; хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується відтиском штемпелю поштової кореспонденції суду про направлення ухвали від 25.11.2025 на адреси електронної пошти сторін (а.с.79, т.2) та до їх електронних кабінетів в підсистемі ЄСІТС.
В судовому засіданні, 30.12.2025, прокурор позов підтримав.
Представник Закладу дошкільної освіти ясел-садка №7 "Берізка" Гайсинської міської ради щодо стягнення в дохід місцевого бюджету 48289,87 грн не заперечив; суду пояснив, що висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-255 від 10.06.2024 та №В-298 від 02.07.2024, з урахуванням яких підписані спірні додаткові угоди, складені на підставі звернень Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця"; Заклад дошкільної освіти ясел-садка №7 "Берізка" не здійснював перевірку висновків на предмет коливання ціни на ринку за відсутності спеціалістів в галузі знань внутрішнього енергетичного ринку України.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.
За результатами проведення процедури закупівлі №UA-2023-12-18-003368-a між Закладом дошкільної освіти яслами-садком №7 "Берізка" Гайсинської міської ради (далі - Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (далі - Постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №ГА-134200 від 16.01.2024 (далі - Договір) (а.с.39-43, т.1), за умовами п.2.1 якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (закупленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Кількість - 57020 кВт/год. (п.2.3 Договору).
Пунктом 3.1 Договору встановлено, що початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком №1 до цього Договору.
Відповідно до заяви-приєднання, яка є додатком №1 до Договору, початок постачання електричної енергії - 01 січня 2024 року (а.с.44, т.1).
Пунктом 5.1 Договору встановлено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до цього Договору.
Відповідно до п.5.1 Договору ціна 1 кВт/год. електричної енергії, станом на дату укладання цього Договору, з урахуванням тарифу на послуги з передачі, становить 8,88 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі:
- ціна електричної енергії - 4,84325 грн;
- регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, у розмірі, встановленому НКРЕКП - 0,52857 грн;
- регульований тариф на послуги з розподілу, у розмірі, встановленому НКРЕКП - 2,02818 грн;
- податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії - 1,48 грн.
Загальна вартість всього обсягу електричної енергії складає 506337,60 грн з урахуванням ПДВ (п.5.2 Договору).
Згідно з п.5.5, 5.6 Договору умови цього Договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".
У випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, Постачальник має право письмово звернутись до Споживача з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до Договору надає документ, що підтверджує збільшення ціни за одиницю товару в тих межах, на які Постачальник пропонує змінити ціну товару. Документ, що підтверджує збільшення ціни товару, повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довідки (висновку), виданої торгово-промисловою палатою України, регіональною торгово-промисловою палатою, або викопіювання з сайту ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" за відповідний розрахунковий період, завірене печаткою підприємства Постачальника. Згідно із ч.6 ст.67 Закону України "Про електричної енергії", з урахуванням листа Мінекономрозвитку України від 14.08.2019 №3304-04/33869-06 "Щодо зміни ціни у договорах постачання електричної енергії" Сторони також можуть використовувати інформацію з вебсайту ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" для документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку.
На виконання пп.2 п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, сторони домовились, що при зміні ціни за одиницю товару, береться за основу зміна середньозваженої ціни на ринку на добу наперед (РДН). Погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Згідно з п.13.1 Договору, означений набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії до 31 грудня 2024 року (включно), а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором.
Надалі між сторонами укладено ряд правочинів, якими внесено зміни до Договору, а саме:
1) 17.06.2024 між сторонами укладено додаткову угоду №1 (а.с.46, т.1), якою збільшено ціну за 1 кВт/год. електроенергії з 8,88 грн до 9,427481 грн з посиланням на коливання ціни електричної енергії на ринку (лист відповідача №1.05-3036 від 11.06.2024 (а.с.47, т.1).
В обґрунтування підстав укладення додаткової угоди №1 від 17.06.2024 долучено експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-255 від 10.06.2024 (а.с.48, т.1), яким встановлено зростання середньозваженої ціни електричної енергії на РДН ОЕС на 49,42% за травень 2024 у порівнянні з січнем 2024;
2) 31.07.2024 між сторонами укладено додаткову угоду №2 (а.с.49, т.1), якою збільшено ціну за 1 кВт/год. електроенергії з 9,427481 грн до 11,206836 грн з посиланням на коливання ціни електричної енергії на ринку.
В обґрунтування підстав укладення додаткової угоди №2 від 31.07.2024 долучено експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-298 від 02.07.2024 (а.с.50, т.1), яким встановлено зростання середньозваженої ціни електричної енергії на РДН ОЕС на 27,98% за червень 2024 у порівнянні з травнем 2024.
Як встановлено судом, ціни на електричну енергію за період з січня 2024 по грудень 2024 року визначались у такому розмірі:
1) за актами №1410968-2401-1 від 16.02.2024 за січень 2024 (спожито 5406 кВт/год.), №11410968-2402-1 від 13.03.2024 за лютий 2024 (спожито 4944 кВт/год.), №1410968-2403-1 від 18.04.2024 за березень 2024 (спожито 4966 кВт/год.), №1410968-2404-1 від 20.05.2024 за квітень 2024 (спожито 4956 кВт/год.), №1410968-2405-1 від 20.06.2024 за травень 2024 (спожито 4513 кВт/год.) - ціна визначена згідно умов Договору;
2) за актами №1410968-2406-1 від 10.07.2024 за червень 2024 (спожито 3061 кВт/год.), №1410968-2407-1 від 09.08.2024 за липень 2024 (спожито 2704 кВт/год.) - ціна визначена згідно додаткової угоди №1 від 17.06.2024;
3) за актами №1410968-2408-1 від 09.09.2024 за серпень 2024 (спожито 575 кВт/год.), №1410968-2409-1 від 15.10.2024 за вересень 2024 (спожито 3730 кВт/год.), №1410968-2410-1 від 12.11.2024 за жовтень 2024 (спожито 4887 кВт/год.), №1410968-2411-1 від 12.12.2024 за листопад 2024 (спожито 5019 кВт/год), №1410968-2412-1 від 23.12.2024 за грудень 2024 (спожито 5186 кВт/год.) - ціна визначена згідно додаткової угоди №2 від 31.07.2024.
Отже судом встановлено, що позивачем за період з січня 2024 по грудень 2024 року в цілому спожито 49947 кВт/год. електричної енергії, з якої 25162 кВт/год. за більшою ціною, ніж визначена Договором (8,88 грн за 1 кВт/год.).
З огляду на наявні у справі платіжні інструкції (а.с.75-87, т.1) позивачем на виконання умов Договору сплачено 491819,23 грн коштів за спожиту електричну енергію за період з січня 2024 по грудень 2024 року.
Відповідно до наявного у матеріалах справи Статуту Закладу дошкільної освіти ясел-садка №7 "Берізка" Гайсинської міської ради, затвердженого рішенням 24 сесії Гайсинської міської ради 8 скликання №69 від 08.12.2021 (а.с.88-101, т.1), фінансування означеного здійснюється головним розпорядником коштів - відділом освіти Гайсинської міської ради згідно чинного законодавства та на основі кошторису (п.9.2 статуту).
Таким чином, судом встановлено, що кошти в сумі 491819,23 грн сплачено позивачем за рахунок коштів місцевого бюджету Гайсинської територіальної громади.
Зазначена інформація щодо джерела походження коштів на оплату електричної енергії (з місцевого бюджету Гайсинської територіальної громади) за Договором також підтверджується відомостями Єдиного вебпорталу використання публічних коштів (spending.gov.ua), утвореного на виконання вимог Закону України "Про відкритість використання публічних коштів" №183-VIII від 11.02.2015.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Вирішуючи питання стосовно того, чи мав прокурор право на звернення з цим позовом в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради, суд враховує таке.
Відповідно до ч.3 ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно із ч.3 ст.41 ГПК України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
У статті 53 ГПК України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
За правилами ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
З огляду на правовий висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №922/3219/20: "...системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах."
Як зазначено в висновку щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18: "...прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтування підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим."
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999: "...Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах."
Звертаючись із цим позовом до суду прокурор обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту: оскільки засновником ДНЗ №7 "Берізка" є Гайсинська міська рада, яка у свою чергу фінансує і контролює діяльність цього навчального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання місцевого бюджету, зокрема законність та ефективність використання коштів місцевого бюджету за договорами про закупівлю товарів, Гайсинська міська рада уповноважена вживати заходи щодо захисту інтересів територіальної громади, в тому числі представницького характеру, а тому є належним позивачем у цій справі.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 викладено такі висновки щодо застосування норм права: "...оскільки засновником Школи та власником її майна є територіальна громада Черкаської області в особі Ради, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання Школою коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі."
Матеріалами справи підтверджується, що Гайсинська міська рада не зверталась до суду з вимогами щодо визнання недійсними додаткових угод до Договору, а також стягнення 48289,87 грн безпідставно набутих коштів (а.с.159, т.1).
Враховуючи, що у випадку задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів, вони будуть присуджені на користь Гайсинської міської ради, останню правомірно визначено прокурором як позивача у справі.

Вирішуючи цей спір в частині вимог про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу №ГА-134200 від 16.01.2024, суд виходить з наступного.
Як встановлено судом: 16.01.2024 між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №ГА-134200 за результатами проведення публічних торгів №UA-2023-12-18-003368-a, який за своєю правовою природою є договором поставки, положення якого врегульовано главою 54 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1, 2 ст.712 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно із ч.3, 4 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Як відзначено в п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Водночас пунктом 3-7 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 визначено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.
Постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі - Особливості).
Згідно з підпунктом 2 п.19 Особливостей істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22).
Судом встановлено, що в підтвердження обставин коливання ціни на ринку електричної енергії сторонами такого Договору долучені експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати Вінницької торгово-промислової палати №В-255 від 10.06.2024 та №В-298 від 02.07.2024.
З огляду на висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/401/23: "…зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
... для прийняття рішення про збільшення ціни товару у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції. Згідно з роз`ясненням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним. Незважаючи на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим."
В постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №913/368/19 наведено такі висновки щодо застосування норм права: "…Оскільки законодавством у сфері публічних закупівель конкретну особу, наділену повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку, не визначено, то виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації.
Таким чином, довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку... .
... у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо."
Суд констатує, що долучені до матеріалів справи висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-255 від 10.06.2024 та №В-298 від 02.07.2024, які стали підставою укладення спірних додаткових угод №1 від 17.06.2024 та №2 від 31.07.2024, не містять інформації:
- про ринкову вартість електричної енергії з моменту укладення Договору та її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку (дати укладення відповідної додаткової угоди), як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання);
- про ринкову вартість електричної енергії з моменту укладення відповідної додаткової угоди та її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку (дати укладення наступної додаткової угоди), як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).
Натомість зазначені висновки №В-255 від 10.06.2024 та №В-298 від 02.07.2024 містять інформацію щодо середньозважених цін на РДН ОЕС за окремо взяті місяці.
Ухвалюючи це рішення суд також враховує, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зроблені такі висновки про застосування норм пункту 2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі":
"Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону N 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі."
Судом враховується, що у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 Велика Палата Верховного Суду зазначила про відсутність підстав для відступу від висновків про застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.
Суд зауважує, що після укладення додаткової угоди №2 від 31.07.2024 ціна одиниці товару за Договором була збільшена більш як на 10% від ціни, яка була визначена у Договорі, а отже додаткова угода №2 від 31.07.2024 також порушує умови п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 в частині межі збільшення ціни за одиницю товару.
Суд також враховує, що в постанові від 28.08.2024 у справі №918/694/23 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відзначив, що: "...посилання Скаржника на підпункт 2, підпункт 7 пункту 19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 не свідчить про зміну законодавства у відповідній категорії спору, оскільки: 1) постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом; 2) їх зміст лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою."
Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №903/742/22: "Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач як сторона договору розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами), з огляду на що оскаржені додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу правильно визнані недійсними."
Оскільки ухвалюючи рішення в цій справі судом встановлено відсутність належних доказів в підтвердження коливання ціни товару та факт перевищення межі збільшення ціни за одиницю товару, вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод №1 від 17.06.2024 та №2 від 31.07.2024 до Договору підлягають задоволенню.

Розглядаючи вимоги про стягнення в дохід місцевого бюджету грошової суми у розмірі 48289,87 грн, суд зазначає таке.
Відповідно до положень ст.1212 ЦК України: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до висновків щодо застосування норм права стосовно належного (ефективного) способу захисту за позовами про визнання недійсним виконаного/частково виконаного правочину (у т. ч. договору про закупівлю), які викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2023 у справі №905/77/21: "Позовна вимога про визнання недійсним договору є належним способом захисту, який передбачено законом. Разом із тим позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини першої статті 216, статті 387, частин першої, третьої статті 1212 ЦК України). Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача."
Недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором. Відтак постачання електричної енергії споживачу, і його оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного договору (такі висновки викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2023 №903/366/22).
Ухвалюючи дане рішення суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, розглядаючи спір щодо визнання недійсним договору, укладеного в порядку Закону України "Про публічні закупівлі", та повернення сплачених коштів, зазначила, що грошові кошти, отримані відповідачем у вигляді різниці між ціною за одиницю товару, передбаченою договором, і ціною, встановленою додатковою угодою, є такими, що були безпідставно набуті. Оскільки правова підстава їх отримання відпала, відповідач зобов`язаний їх повернути, відповідно до приписів статей 216 та 1212 Цивільного кодексу України.
Судом встановлено, що за актами №1410968-2406-1 від 10.07.2024, №1410968-2407-1 від 09.08.2024, №1410968-2408-1 від 09.09.2024, №1410968-2409-1 від 15.10.2024, №1410968-2410-1 від 12.11.2024, №1410968-2411-1 від 12.12.2024, №1410968-2412-1 від 23.12.2024 ціни на електричну енергію в обсязі 25162 кВт/год. визначено відповідно до умов спірних додаткових угод до Договору.
Оскільки судом визнано недійсними спірні додаткові угоди за Договором, позивач мав би сплатити за 25162 кВт/год. спожитої електричної енергії 223438,56 грн відповідно до ціни (8,88 грн за 1 кВт/год.), яка була погоджена Договором (без урахування спірних додаткових угод).
Оскільки позивачем сплачено 271728,43 грн за спожиту електричну енергію за період з червня 2024 по грудень 2024 року, тоді як слід було сплатити 223438,56 грн, різниця між вказаними сумами в розмірі 48289,87 грн є безпідставно збереженими коштами відповідачем.
Отже вимоги прокурора щодо стягнення 48289,87 грн безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Положення ст.76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.
При звернені із цим позовом до суду сплачено судовий збір в сумі 9084,00 грн (а.с.161, т.1).
Загальне правило розподілу судового збору визначене в ч.1 ст.129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас в позовній заяві прокурор просив усі витрати зі сплати судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця".
За правилами ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
При вирішенні клопотання прокурора про стягнення витрат зі сплати судового збору з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", суд враховує наступне: позов у справі №902/1148/25 задоволено повністю; під час вирішення цього спору судом встановлено, що на момент підписання додаткових угод №1 від 17.06.2024 та №2 від 31.07.2024 до Договору були відсутні обґрунтовані підстави для укладення спірних правочинів, зокрема належні докази в підтвердження коливання ціни товару на ринку, обов`язок надання яких законодавством покладено на постачальника та ініціатора внесення змін до Договору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця".
Беручи до уваги сукупність встановлених у справі №902/1148/25 обставин, суд доходить висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню та судовий збір в сумі 9084,00 грн покладається на згаданого відповідача.
Керуючись ст.7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42,45,46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91,123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов у справі №902/1148/25 задовольнити.
2. Визнати недійсними додаткові угоди №1 від 17.06.2024 та №2 від 31.07.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу №ГА-134200 від 16.01.2024, укладеного між Закладом дошкільної освіти яслами-садком №7 "Берізка" Гайсинської міської ради (вул.1 Травня, буд.123, м.Гайсин, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 23700, ідентифікаційний код: 26243119) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул.Пирогова, буд.131, м.Вінниця, Вінницька обл., 21037, ідентифікаційний код: 41835359).
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул.Пирогова, буд.131, м.Вінниця, Вінницька обл., 21037, ідентифікаційний код: 41835359) на користь Гайсинської міської ради (вул.Центральна, буд.7, м.Гайсин, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 23700, ідентифікаційний код: 03084523) 48289,87 грн безпідставно набутих коштів.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул.Пирогова, буд.131, м.Вінниця, Вінницька обл., 21037, ідентифікаційний код: 41835359) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул.Монастирська, буд.33, м.Вінниця, Вінницька обл., 21050, ідентифікаційний код: 02909909) 9084,00 грн витрат зі сплати судового збору.
5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.
6. Повний текст судового рішення надіслати сторонам.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України).
8. Повне рішення складено 19 січня 2026 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:
1 - до справи;
2, 3 - Гайсинській окружній прокуратурі Вінницької області - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС (Вінницькій обласній прокуратурі) та на адресу електронної пошти (haisyn@vin.gp.gov.ua);
4, 5 - Гайсинській міській раді - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти (gaysinrada@gmail.com);
6, 7 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти (info@vin.enera.ua);
8, 9 - Закладу дошкільної освіти яслам-садку №7 "Берізка" Гайсинської міської ради - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти (DNZ7Berizka@i.ua)