ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 лютого 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/106/25
Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/81/26

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
головуючого-судді: Онищенко О.І.
суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя Олійник В.П.), ухвалене у м.Ніжин, 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія» «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором №8450692 від 04 квітня 2023 року в розмірі 40 250 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 04 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8450692, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 10 000 грн. Позикодавець умови кредитного договору виконав у повному обсязі, а позичальник зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №101-МЛ, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №8450692. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість у розмірі 40 250 грн, з яких: 10 000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 29 250 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1000 грн - прострочена заборгованість за комісією, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. 
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року позов задоволено повністю; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 40 250 грн заборгованості за договором №8450692 від 04 квітня 2023 року; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 2422,40 грн судового збору. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що докази на спростування виписки з особового рахунку, на підтвердження виконання зобов`язань по кредитному договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит та відсотки відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно з ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не надав належних доказів укладення кредитного договору, оскільки анкета-заява на кредит не містить власноручного чи електронного підпису відповідачки, у самому договорі не вказаний одноразовий ідентифікатор. За доводами ОСОБА_1 , матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме відповідачкою цього одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації саме відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Також відповідачка вказує, що надане позивачем платіжне доручення складане самим первісним кредитором ТОВ «Мілоан», яке не є банківською установою і не має права формувати такі документи, при цьому немає жодної інформації про належність вказаної карти ОСОБА_1 і що на неї відбулося зарахування коштів. Відповідачка посилається на відсутність доказів на підтвердження, що саме з цими умовами та правилами надання фінансових послуг вона ознайомилася і погодилася з ними. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що позивач не долучив до позову повного та підписаного обома сторонами реєстру боржників, який є невід`ємним додатком до договору факторингу, а отже не надав доказів переходу права вимоги за боргом відповідачки. Вказує на незаконність стягнення з неї комісії у розмірі 1000 грн з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити рішення суду першої інстанції в силі. Позивач у відзиві зазначає про те, що для отримання кредитних коштів відповідачка здійснила реєстрацію на сайті товариства, вказавши свої персональні дані, заповнила анкету-заявку на кредит №8450692, зазначивши основні умови кредитування, свій РНОКПП, паспортні дані, номер мобільного телефону, який кореспондується з тим, що вказаний в реквізитах скаржника в апеляційній скарзі, номер карткового рахунку для переказу кредитних коштів та інші персональні дані. ОСОБА_1 підписала направлений їй в особистий кабінет договір за допомогою електронного підпису шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора U16632, що передбачено статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Звертає увагу, що платіжне доручення 97345286 укладене в електронній формі та має усі обов`язкові реквізити: дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; підпис та печатку первісного кредитора; призначення платежу; рахунок кредитора з частково відкритим номером картки. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вважає безпідставними доводи відповідачки про не ознайомлення нею з Правилами надання грошових коштів у позику, оскільки сама процедура акцепту кредитного договору в інформаційній системі кредитодавця передбачала обов`язкове підтвердження позичальником факту ознайомлення та згоди з умовами договору та Правилами. За доводами позивача, відповідно до умов договору відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26 липня 2023 року та у відповідності до ст.512 ЦК України він набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до ОСОБА_1 . Також вважає, що встановлення ТОВ «Мілоан» у кредитному договорі комісії не суперечить закону, така умова договору недійсною визнана не була, отже позивач має право вимагати стягнення заборгованості з комісійної винагороди.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
По справі встановлено, що згідно з доданої до позовної заяви Анкети-заяви на кредит №8450692, яка створена 04 квітня 2023 року на сайті miloan.ua, позичальнику ОСОБА_1 погоджено суму кредитування 10 000 грн на строк 15 днів; ставку процентів - 1,50% за кожен день користування (а.с.14).
Згідно з договором про споживчий кредит №8450692 від 04 квітня 2023 року з додатками у виді графіка платежів та паспорта споживчого кредиту №8450692, ТОВ «Мілоан» зобов`язується надати ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 000 грн на строк 105 днів з 04 квітня 2023 року не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18 липня 2023 року, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (а.с.6 зворот-11). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Комісія за надання кредиту: 1000 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Положеннями п.6.1 та п.6.2 вищевказаного договору передбачено, що він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). На договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення договору. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.
Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , з якою укладено договір про споживчий кредит №8450692 від 04 квітня 2023 року, ідентифікована товариством, акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором U16632, що відправлений їй 04 квітня 2023 року о 13:07:46 на номер телефону НОМЕР_1 (а.с.13 зворот).
З платіжного доручення №97345286 від 04 квітня 2023 року платником ТОВ «Мілоан» отримувачу ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_2 було перераховано кошти згідно договору 8450692 в сумі 10000 грн (а.с.15).
З відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №8450692 вбачається, що за період з 04 квітня 2023 року по 18 липня 2023 року товариством здійснювалися нарахування процентів за умовами договору на загальну суму 29 250 грн, а також нарахування комісії за оформлення кредиту - 1000 грн, надання кредиту - 10 000 грн (а.с.15 зворот-16).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок суду першої інстанції, що належними та допустимими доказами підтверджено укладання 04 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №8450692.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних доказів укладення кредитного договору спростовуються матеріалами справи.
Так, вказаний кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.
Доданий до позовної заяви договір містить відомості, що він підписаний 04 квітня 2023 року о 13:07 ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором U16632. Аналогічна інформація міститься у довідці ТОВ «Мілоан» від 14 жовтня 2024 року. Пунктом 6.7. договору про споживчий кредит №8450692 від 04 квітня 2023 року встановлено, що позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника.
В анкеті-заяві на кредит зазначено особисті дані позичальника ОСОБА_1 , у тому числі її номер телефону, на який відправлявся одноразовий ідентифікатор. Також в анкеті зазначено канал залучення та IP адресу, з якої подано заяву, процес оформлення та розгляду заяви із зазначенням часу кожної дії.
Умови укладеного договору про споживчий кредит узгоджуються із умовами, погодженими ТОВ «Мілоан» на підставі анкети-заяви на кредит. Зазначені в кредитному договорі реквізити позичальника відповідають наданим ОСОБА_1 в анкеті-заяві її особистим даним. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів фактичного перерахування відповідачці кредитних коштів за вказаним договором, є безпідставними.
У пункті 2.1. договору про споживчий кредит його сторони дійшли згоди, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2. Саме на такий номер карти було зараховано кредитні кошти.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало, що підтверджується платіжним дорученням 97345286 від 04 квітня 2023 року.
ОСОБА_1 не надала доказів, що зазначена в кредитному договорі карта їй не належить, та факту неотримання нею кредитних коштів. Саме по собі заперечення проти укладення договору та отримання коштів без надання належних, допустимих та достатніх доказів не може бути підтвердженням зазначених обставин.
З метою перевірки доводів апеляційної скарги ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 січня 2026 року витребувано в АТ «КБ «ПриватБанк» інформацію щодо перерахування 04 квітня 2023 року первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 коштів у розмірі 10 000 грн згідно з платіжним дорученням №97345286.
Листом № 20.1.0.0.0/7-260129/74953-БТ від 31.01.2026 року АТ «КБ «ПриватБанк» підтвердило наявність емітованої картки банком на ім`я ОСОБА_1 за № НОМЕР_2 та повідомило про зарахування на зазначений картковий рахунок 10000 грн 04.04.2023 року з призначенням платежу: виплата займу Мілоан. (.а.с 148-150)
З викладеного вбачається, що на виконання умов кредитного договору відповідачка отримала визначену суму коштів шляхом їх зарахування на банківську картку.
Твердження відповідачки, що позивачем не додано доказів отримання ним прав вимоги за відповідними договорами, не заслуговують на увагу.
ОСОБА_1 не спростовано факту наявності у неї заборгованості за укладеним кредитним договором, не надано доказів внесення коштів на виконання умов договору. Відповідно відсутні підстави стверджувати, що первісні кредитори не набули права вимоги за вказаним кредитним договором.
З наданої позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №8450692 вбачається, що за період з 04 квітня 2023 року по 18 липня 2023 року ТОВ «Мілоан» здійснювалися нарахування процентів за умовами договору на загальну суму 29 250 грн, а також нарахування комісії за оформлення кредиту - 1000 грн, надання кредиту - 10 000 грн, як і було передбачено умовами кредитного договору та додатком № 1 до Договору. (а.с.15 зворот-16).
Згідно з Договором відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26 липня 2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем, останній набув належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с.17 - 21).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26 липня 2023 року, позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №8450692 від 04 квітня 2023 року на суму 40250 грн, яка складає 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 29250 грн - заборгованість за відсотками, 1000 - комісія (а.с.22-зворот).
Відповідно до платіжної інструкції від 26 липня 2023 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «МІЛОАН» кошти за передані права вимоги згідно з договором відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26 липня 2023 року (а.с.22).
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Колегія суддів враховує, що договір відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26 липня 2023 року не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована.
Встановивши, що надані позивачем докази підтверджують дійсне волевиявлення сторін на реальне настання правових наслідків, а саме на передачу прав вимоги за кредитним договором №8450692 від 04 квітня 2023 року, а також врахувавши відсутність доказів, які підтверджують недійсність договору відступлення прав вимоги та з огляду на не встановлення обставин, які зумовлюють нікчемність цього договору, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок про те, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» доведено належними та допустимими доказами факт переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 .
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17 серпня 2023 року у справі № 2-634/2011.
Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач посилається як на підставу для скасування рішення суду в тому числі і на незаконність стягнення з неї комісії у розмірі 1000 грн.
У п. 1.5.1 Договору про споживчий кредит №8450692 від 04.04.2023 року передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту - 10 % від суми кредиту та дорівнює 1000 грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" у цьому законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Таким чином включення до загальної суми заборгованості за кредитним договором комісії є обґрунтованим і узгоджується з умовами укладеного між сторонами договору.
Ураховуючи наведене в сукупності, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та, надавши обґрунтовану правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, а тому її належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: