1	Справа № 335/11462/25  3/335/40/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 513550 від 15.11.2025.
Відповідно до вказаного протоколу та доданих до нього матеріалів вбачається, що 15.11.2025 року, о 03 год. 18 хв., м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 3, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР.
Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судові засідання, призначені на 04.12.2025, 24.12.2025, 09.01.2026, 23.01.2026, 09.02.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом направлення SMS - повідомлень про виклик до суду за номером мобільного телефону, який наявний в матеріалах справи, та згідно довідок про доставку SMS, SMS - повідомлення про виклик у судові засідання доставлене завчасно до судових засідань, про причини неявки суд не повідомив.
З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 у даній справі представляє адвокат Трофимов В.В., який ознайомлювався з матеріалами вказаної справи, що підтверджується його підписом на відповідній заяві, та тричі подавав клопотання про відкладення судових засідань з розгляду вказаної справи, які були задоволені суддею.
Вказані обставини, зокрема участь захисника Трофимова В.В. у розгляді справи про адміністративне правопорушення, свідчать про обізнаність ОСОБА_1 щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також про дату, час і місце розгляду справи.
Станом на 09 лютого 2026 року заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення ані від ОСОБА_1 , ані від його захисника, до суду не надходило як і нових клопотань про відкладення розгляду справи.
Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.
Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.
За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист.
Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд з огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а також з урахуванням того, що дата судового засідання була обрана з урахуванням позиції та зайнятості захисника, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП та практики застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного. 
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольногосп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вивчивши всі обставини справи та оцінивши у сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513550 від 15.11.2025 року. 
Так, доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, а саме: 
-відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513550 від 15.11.2025 року, який у свою чергу складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема він складений за відмову ОСОБА_1  від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що згідно ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення; 
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд не проводився, у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 ;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР від 15.11.2025 року на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку із виявленими у нього ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;
-рапортом працівника поліції, відповідно до якого під час несення служби 15.11.2025 року о 03 год. 18 хв. у м. Запоріжжі по вул. Якова Новицького, 3, у зв`язку з порушенням комендантської години, було зупинено транспортний засіб Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого під час перевірки документів та спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога останній відмовився;
-відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції з місця події, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також дотримання працівниками поліції вимог чинного законодавства під час проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що о 04 год. 26 хв. 54 сек. на запитання працівника поліції щодо проходження огляду у медичному закладі у лікаря нарколога ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, а о 04 год. 54 хв. 57 сек. повідомив, що вживав алкогольні напої, а саме пиво, посварився з дружиною та після цього поїхав до товариша;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими на місці зупинки транспортного засобу, відповідно до яких 15.11.2025 року о 03 год 10 хв. він посварився з дружиною, після чого поїхав до товариша, перед цим вживав алкогольні напої, а саме пиво, в якій кількість не пам`ятає.
-довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», відповідно до якої у ОСОБА_1 відсутня повторність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП;
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.
Врахувавши тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, як передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., (отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, номер розрахунку (IBAN): UA708999980313000149000008001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно зст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, номер розрахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції – Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.І. Рибалко