УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

24 грудня 2025 року 

м. Київ
справа №240/7108/21
адміністративне провадження №К/990/53703/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів Стеценка С.Г., Чиркіна С.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №240/7108/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 01.09.2020 №11/1642, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до цієї довідки.
Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 01.06.2021 позов задовольнив. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 01.04.2019 належної пенсії відповідно до довідки Адміністрацією Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 01.09.2020 №11/1642. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 відповідно до довідки Адміністрацією Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 01.09.2020 №11/1642, з урахуванням проведених виплат.
Позивач подав до суду першої інстанції заяву про зміну способу виконання рішення по справі, в якій просить змінити встановлений рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 у справі №240/7108/21 спосіб і порядок його виконання, а саме щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 відповідно до довідки Адміністрацією Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 01.09.2020 №11/1642, з урахуванням проведених виплат шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перераховану за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 у справі №240/7108/21 пенсію за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 в розмірі 114010,12 грн.
Житомирський окружний адміністративний суд, за заявою позивача, ухвалою від 17.10.2025 відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 у справі №240/7108/21.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її до суду апеляційної інстанції.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 31.10.2025 відкрив апеляційне провадження у цій справі на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 та призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження.
У подальшому колегія суддів встановила, що скаржником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03.11.2025 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 залишив без руху з підстав несплати судового збору. Запропонував особі, яка подала апеляційну скаргу, у п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги, а саме: надати оригінал документу про сплату судового збору.
На виконання вимог цієї ухвали позивач 08.11.2025 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про звільнення його від сплати судового збору з тих підстав, що за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення судовий збір не справляється, тому за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції він не має сплачувати судовий збір, 
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11.11.2025 продовжив строк для усунення недоліків апеляційної скарги, передбачених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 03.11.2025. Запропонував особі, яка подала апеляційну скаргу, виконати вимоги даної ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали, шляхом сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 15.11.2025 позивач повторно подав заяву в якій просив звільнити його від сплати судового збору з тих підстав, що за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення судовий збір не справляється, тому за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції він не має сплачувати судовий збір.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27.11.2025 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 залишив без розгляду з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору.
Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанцій від 27.11.2025, позивач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частин першої та другої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їхнього перегляду в апеляційному порядку.
За змістом абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац четвертий пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).
Як на підставу касаційного оскарження, позивач посилається на положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку. 
Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховані висновки Верховного Суду, сформульовані у постановах від 15.04.2025 у справі №240/32892/21, від 15.04.2025 у справі №620/17733/23, від 26.05.2025 у справі №160/13650/24, від 19.06.2025 у справі №120/2544/24, від 20.06.2025 у справі №300/6164/23, від 14.02.2018 у справі №2а/0470/2563/12, від 22.01.2020 та від 11.08.2021 у справі №560/4364/19, від 15.11.2024 у справі №140/8660/20, від 20.02.2025 у справі №440/8929/24, від 17.09.2025 у справі №240/32892/21 та інших щодо застосування частини другої статті 3, підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в контексті необхідності сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про зміну способу і порядку виконання рішення суду.
Скаржник у касаційній скарзі покликається на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, сформульованих у наведених постановах щодо відсутності у позивача обов`язку сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, постановлену з питань зміни способу та порядку виконання судового рішення в порядку статті 378 КАС України. 
Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Наведені в касаційній скарзі підстави касаційного оскарження відповідають вимогам абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №240/7108/21.
Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/7108/21.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров 

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя С.М. Чиркін