ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2026 року	Львів	Справа № 140/8996/24 пров. № А/857/2446/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Довгої О.І., Глушка І.В.
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року (суддя- Каленюк Ж.В., ухвалене в м. Луцьк) у справі № 140/8996/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
28 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2016, 2018-2020 роках, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, виплаченої у 2020 році, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі – Постанова №889), за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно; зобов`язання провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2016, 2018-2020 роках, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, виплаченої у 2020 році, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо проведення ОСОБА_1 нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015, 2016, 2018, 2019, 2020 роках, щомісячної додаткової грошової винагороди, виплаченої у лютому 2016 року - лютому 2018 року, одноразової допомоги при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015, 2016, 2018, 2019, 2020 роках, щомісячної додаткової грошової винагороди, виплаченої у лютому 2016 року – лютому 2018 року, одноразової допомоги при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ), подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволені позові.
Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 02 листопада 2005 року. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26 червня 2020 року №377-ос «Про особовий склад» прапорщика ОСОБА_1 , звільнену з військової служби у запас наказом від 12 червня 2020 №344-ос, виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення з 26 червня 2020 року (а.с.11-12).
Згідно особистих карток грошового забезпечення, позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення (у грудні 2015 року у сумі 3049,25 грн; у серпні 2016 року у сумі 4984,25 грн, у січні 2018 року у сумі 4984,25 грн, у грудні 2019 року у сумі 11193,10 грн, у липні 2020 року у сумі 12383,30 грн), одноразову допомогу при звільненні (у липні 2020 року у сумі 86683,10 грн). Також у лютому 2016 року - лютому 2018 року позивачу нараховувалася та виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №140/1763/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення ОСОБА_1 нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін та зобов`язано здійснити позивачу перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо недотримання вимог абзаців третього - шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 26 червня 2020 року та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 26 червня 2020 року у розмірі 4286,70 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації та розміром підвищення доходу відповідно до абзаців четвертого - шостого пункту 5 вказаного Порядку, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.
Відповідач на виконання рішення суду у справі №140/1763/24, 22 липня 2024 року виплатив ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у розмірі 175423,99 грн, що підтверджено випискою з карткового рахунку позивача у банку.
Спірні правовідносини виникли щодо нарахування та виплати позивачу допомоги на оздоровлення, додаткової грошової винагороди та одноразової допомоги при звільненні без включення до місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, а тому позивач звернувся до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) передбачено, що цей Закон визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до пунктів 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно пункту 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (була чинною до 28 лютого 2018 року) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Аналогічні положення щодо складу грошового забезпечення містить пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу тa деяких інших осіб» (набрала чинності 01 березня 2018 року), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.
Відтак, грошове забезпечення військовослужбовців включає: основні види (посадовий оклад; оклад за військовим званням); щомісячні додаткові види (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно пункту 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
На час нарахування та виплати допомоги для оздоровлення за 2015-2018 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, за 2016-2018 роки діяла Інструкція №425, а з 2018 року - Інструкція №558; ними визначено порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науководослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).
Пунктом 1.2 розділу I Інструкції №425 передбачено, що місячне грошове забезпечення - це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством. До складу місячного грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія).
Підпунктами 3.7.1, 3.7.4 пункту 3.7 розділу ІІІ Інструкції №425 встановлено, що військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Аналогічні положення закріплені у пунктах 1, 5 глави 7 розділу IV Інструкції №558.
Підпунктом 1 пункту 6 глави 9 розділу V Інструкції №558 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються: для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород).
Підпунктом 5 пункту 1 Постанови №889 (доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №704 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. №889», яка набрала чинності з 01 січня 2016 року) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
На виконання Постанови №889 02 лютого 2016 року Міністерством внутрішніх справ України видано наказ №73, яким затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2016 року за №217/28347), пунктом 3 якої встановлено, що до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
Таким чином суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач не заперечує, що при нарахуванні ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у грудні 2015 року у сумі 3049,25 грн, у серпні 2016 року у сумі 4984,25 грн, у січні 2018 року у сумі 4984,25 грн, у грудні 2019 року у сумі 11193,10 грн, у липні 2020 року у сумі 12383,30 грн, одноразової допомоги при звільненні, виплаченої у липні 2020 року у сумі 86683,10 грн, а також щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася у лютому 2016 року - лютому 2018 року, індексація грошового забезпечення не враховувалася.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII).
Згідно статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно особистих карток грошового забезпечення у місяці виплати допомоги на оздоровлення (у грудні 2015 року, у грудні 2019 року) позивачу виплачувалася індексація грошового забезпечення, а рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №140/1763/24 (залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року) було зобов`язано Військову частину здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період, починаючи з 01 грудня 2015 року по 26 червня 2020 року.
Відтак, індексація грошового забезпечення у період з 01 грудня 2015 року по 26 червня 2020 року підлягала виплаті позивачу щомісячно (повинна була мати щомісячний характер) та враховуючи її особливу правову природу, у відповідача були відсутні правові підстави для її неврахування при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення (виплачена у грудні 2015 року, серпні 2016 року, січні 2018 року, грудні 2019 року, липні 2020 року), щомісячної додаткова грошова винагорода (виплачена у лютому 2016 року - лютому 2018 року), одноразової допомоги при звільненні у липні 2020 року без урахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постановах від 30 квітня 2021 року у справі №620/561/20, від 21 грудня 2021 року у справі №820/3423/18, від 30 листопада 2023 року у справі №380/21619/21.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для включення індексації грошового забезпечення до місячного грошового забезпечення для обрахунку розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що перерахунок щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, слід здійснити з лютого 2016 року, оскільки відповідно до картки грошового забезпечення саме з лютого 2016 року ОСОБА_1 було нараховано щомісячну додаткову грошову винагороду, а не з січня 2016 року, як помилково зазначає позивач в позовній заяві. Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у січні 2016 року.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у спосіб визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо проведення позивачу нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015, 2016, 2018, 2019, 2020 роках, щомісячної додаткової грошової винагороди, виплаченої у лютому 2016 року - лютому 2018 року, одноразової допомоги при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015, 2016, 2018, 2019, 2020 роках, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 та виплаченої у лютому 2016 року - лютому 2018 року, одноразової допомоги при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 140/8996/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга