Справа №461/9836/25 
Провадження №2/461/689/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2026 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Кротової О.Б.,
секретар судового засідання Петрушка І.С.,
з участю:
представника позивача Ільницького М.М.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування на недоотриману пенсію та її стягнення,-
в с т а н о в и в :
позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ільницький М.М. 27.11.2025 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на недоотриману пенсію померлого спадкодавця - її чоловіка ОСОБА_2 та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 136192,37 грн, судовий збір в сумі 1362 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач проживала в шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача помер та після його смерті відкрилась спадщина. Оскільки заповіту не було, то спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_1 та дві дочки, які повнолітні та від спадщини відмовились в її користь та відповідно вона оформила свідоцтво про право на спадщину за зконом. Так, ОСОБА_2 був пенсіонером за вислугою років органів прокуратури та перебував на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області, як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Останній в 2020 році звертався до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про перерахунок пенсії, як працівнику органів прокуратури. ГУ ПФУ у Львівській області згідно рішення суду від 24.02.2021 у справі №380/3997/20 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії: нараховано доплату в сумі 136192,37 грн з урахуванням виплачених сум. Відповідно загальна сума перерахованої пенсії становить 136192,37 грн. Разом з тим, даних сум перерахованих пенсій чоловікові позивача ГУ ПФУ у Львівській області не було виплачено. При оформленні спадщини в нотаріуса, ОСОБА_1 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію після смерті чоловіка в сумі 136192,37 грн, на що 25.09.2025 вона отримала письмову відповідь від приватного нотаріуса Шептицького районного нотаріального округу Ковальчука І.Т., згідно якої на запит нотаріуса до ГУ ПФУ у Львівській області отримано відповідь за №1300-5402-8/106611 від 14.08.2025, в якій зазначено, що недотримана пенсія ОСОБА_2 відсутня. Водночас, ОСОБА_2 , на виконання рішення суду від 24.02.2021 у справі №380/3997/20 нараховано доплату за період з 13.12.2019 по 24.02.2021 в сумі 136192,37 грн, виплата якої здійснюється за окремою програмою. Нараховані на виконання рішення суду суми коштів підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Просить врахувати, що позивач фактично була на утриманні чоловіка, в даний час залишилась без засобів для проживання, а по стану її здоров`я роботи немає.
Ухвалою судді від 28.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 
Ухвалою суду від 16.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
31.12.2025 представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Вандзьо О.Б. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №380/3997/20 позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Відділу з питань перерахунків пенсій №24 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду Львівській області від 15.05.2020 №1300-0326-8/32195 щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки прокуратури Житомирської області №18-249 вих.20 від 02.03.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 86 Закону «Про прокуратуру», в редакції на час призначення пенсії, у відповідності до довідки прокуратури Житомирської області №18-249 вих.20 від 02.03.2020, з урахуванням виплачених сум. У зв`язку з набранням законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №380/3997/20 Головним управлінням Пенсійного фонду Львівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до судового рішення, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 13.12.2019. На виконання рішення суду у справі №380/3997/20 ОСОБА_2 нараховано за період з 13.12.2019 по 31.03.2021 доплату в сумі 136192,37 грн. Зазначена сума обліковується в автоматизованій системі обробки документації (електронній пенсійній справі). Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_6 від 04.11.2021 щодо примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №380/3997/20, виданого 30.08.2021, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», в редакції на час призначення пенсії, у відповідності до довідки прокуратури Житомирської області №18-249 вих.20 від 02.03.2020, з урахуванням виплачених сум. Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 27.12.2022 у ВП НОМЕР_6 виконавчий документ повернуто стягувачу. ОСОБА_2 до суду із позовом про стягнення недоплаченої пенсії не звертався. Звертає увагу, що в даному випадку мова йде не про суму пенсії, а доплату на виконання судового рішення зобов`язального характеру. Вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного, на його думку, права, оскільки доплату, нараховану на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №380/3997/20 позивач зможе отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати їй пенсії, як нарахована померлому та пред`явленні свідоцтва про право на спадщину. Зазначає, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Вважає безпідставною вимогу позивача про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судового збору та витрат на правничу допомогу, оскільки бюджетом Пенсійного фонду України не передбачені кошти на судові витрати, у зв`язку з чим кошти Пенсійного фонду України можуть використовуватися виключно за їх призначенням.
09.01.2026 представником позивача - адвокатом Ільницьким М.М. подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи. 
14.01.2026 представником позивача - адвокатом Ільницьким М.М. подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надано безпідставні заперечення проти позовних вимог ОСОБА_1 . Зазначив, що ОСОБА_2 дійсно не звертався до суду із позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії в розмірі 136192,37 грн, оскільки стягнення не проводилося, тобто виконання відсутнє. Вважає не правильним висновок представника відповідача, наведений у відзиві на позовну заяву, щодо того, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішенням, не є власністю ГУ ПФУ у Львівській області та не знаходяться на його рахунках.
Ухвалою суду від 20.01.2026 клопотання представника відповідача Вандзьо О.Б. задоволено, постановлено судове засідання, призначене на 21.01.2026 о 12 год. 30 хв., у вказаній справі проводити в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за участі представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області поза межами приміщення суду, за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС через електронний кабінет Електронного Cуду.
Ухвалою суду, яка відображена в протоколі судового засідання від 21.01.2026, поновлено представнику відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та представнику позивача - адвокату Ільницькому М.М. строк на подачу відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та додаткових доказів.
В судовому засіданні, у зв`язку з проблемами технічних засобів зі сторони представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, така не змогла вийти на зв`язок в режимі відео конференції, будь-яких заяв чи клопотань від такої на адресу суду не надходило.
Згідно ч.5 ст.212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.
Рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Відповідно до п.46 Положення за наявності в суді технічної можливості учасник справи у порядку, встановленому процесуальним законом, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне провести судове засідання у відсутності представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за клопотанням якої ухвалою суду постановлено проводити судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, та яка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку з проблемами технічних засобів зі своєї сторони, не змогла вийти на зв`язок в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Ільницький М.М. позов підтримав, з підстав наведених у поданому позові та відповіді на відзив, просив задоволити в повному обсязі. 
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.
Так, судом встановлено, що 05.06.1993 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 05.06.1993 Опільською сільською радою народних депутатів Сокальського району, після укладення шлюбу ОСОБА_3 отримала прізвище « ОСОБА_4 » (а.с.8).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №380/3997/20, яке набрало законної сили 02.06.2021, визнати протиправним та скасовано рішення Відділу з питань перерахунків пенсій №24 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.05.2020 №1300-0326-8/32195 щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки прокуратури Житомирської області №18-249 вих.20 від 02.03.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», в редакції на час призначення пенсії, у відповідності до довідки прокуратури Житомирської області №18-249 вих.20 від 02.03.2020, з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до листа Відділу розгляду звернень Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №14748-13843/П-52/8-1300/21 від 12.10.2021, на виконання рішення суду від 24.02.2021 у справі №380/3997/20, яке набрало законної сили 02.06.2021, ОСОБА_2 з 13.12.2019 проведено перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» згідно довідки прокуратури Житомирської області №18-249 вих.20 від 02.03.2020. За період з 13.12.2019 по 31.03.3021 нараховано доплату за рішенням суду в сумі 136192,37 грн, з урахуванням виплачених сум (а.с.10).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 22.12.2023 Сокальською міською радою Льівської області (а.с.9).
Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Шептицького районного нотаріального округу Ковальчуком І.Т. відкрито спадкову справу №52/2023.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.07.2025 приватним нотаріусом Шептицького районного нотаріального округу Львівської області Ковальчуком І.Т., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 є його дружина - ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з квартири АДРЕСА_1 (а.с.11).
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є доньками померлого ОСОБА_2 , відмовилися від спадщини, а саме недоотриманої пенсії батька в сумі 136192,37 грн на користь їх матері - ОСОБА_1 , що підтверджується поданими ними до суду письмовими заявами від 24.12.2025 (а.с.52-53).
Таким чином, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 є його дружина - ОСОБА_1 
ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Шептицького районного нотаріального округу Львівської області Ковальчука І.Т. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_2 , на яку приватним нотаріусом надано відповідь від 25.09.2025 №134/01-16 про те, що згідно відповіді на запит до ГУ ПФУ у Львівській області, недоотримана пенсія ОСОБА_2 відсутня. 
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Окрім того, відповідно частини 1 статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права і обов`язки мають усі фізичні особи.
Конституцією України (ст.41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За змістом ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав є визнання права.
Відповідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно ч.1, 2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другійстатті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Згідно ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.
Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст.1227 ЦК України.
Згідно ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Зміст ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Окрім того, зміст вищевказаних норм узгоджується з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено та набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації, коли нівелюється законна сила судового рішення. 
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №380/3997/20, яке ухвалене за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , однак суми пенсії за результатами проведеного перерахунку в розмірі 136192,37 грн, що йому належали, залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, та увійшли до складу спадщини, суд приходить до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на пенсію в розмірі 136192, 37 грн, в порядку спадкування за законом, яка нарахована та належала її чоловікові, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 136192, 37 грн пенсії, що нарахована та належала її чоловікові, ОСОБА_2 .
Доводи представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що недоотримана пенсія спадкодавцю за життя не була виплачена у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування, не впливають на законність судового рішення та на права позивача щодо стягнення недоплаченої пенсії на її користь як спадкоємця особи, яка за життя набула право на дану пенсію, однак так і не отримала. Таке право позивача передбачено цивільним законодавством і не може обмежуватись через відсутність відповідного фінансування.
При цьому ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» у рішенні від 08 листопада 2005 року, справі «Бакалов проти України» у рішенні від 30 листопада 2004 року та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку. 
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником позивача долучено до матеріалів справи наступні документи: договір про надання правничої допомоги №651/12 від 04.08.2025, укладений між адвокатом Ільницьким М.М. та ОСОБА_1 ; опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Ільницьким М.М. та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ОСОБА_1 , згідно якого вартість виконаних адвокатом робіт становить 5000 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера від 24.11.2025 №5, згідно якої ОСОБА_1 сплачено адвокату Ільницькому М.М. 5000 грн згідно договору про надання правничої допомоги №651/12 від 04.08.2025; довіреність від 04.08.2025; ордер на представленням адвокатом Ільницьким М.М. інтересів ОСОБА_1 ..
Згідно ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Згідно позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові КЦС ВС від 09.06.2020 у справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
З урахуванням вищенаведених доводів та мотивів, та того, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 грн витрат на правничу допомогу, та суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1362 грн. 
Керуючись ст.2, 10, 12, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,- 
у х в а л и в:
позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування на недоотриману пенсію та її стягнення - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на пенсію в розмірі 136192 (сто тридцять шість тисяч сто дев`яносто дві) грн 37 коп., в порядку спадкування за законом, яка нарахована та належала її чоловікові, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 136192 (сто тридцять шість тисяч сто дев`яносто дві) грн 37 коп. пенсії, що нарахована та належала її чоловікові, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя.
Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн судового збору та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складений 29.01.2026.
Учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , номер телефону: НОМЕР_4 ;
представника позивача: Ільницький Михайло Миколайович , АДРЕСА_3 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер телефону: НОМЕР_5 ;
відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ: 13814885, електронна пошта: post@lv.pfu.gov.ua, номер телефону: 032 297 1877. 

Суддя          Ольга КРОТОВА