Справа № 766/169/22
н/п 2/766/5270/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Іванцової Н.К.,
за участю секретаря Бацули К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачкою перебував у шлюбі, від якого мають двох дітей. Зазначив, що шлюб з відповідачкою розірваний, а його син ОСОБА_4 проживав з серпня 2021 року з ним та знаходився на його повному утриманні і вихованні. Вказав, що син є інвалідом дитинства, потребує додаткових витрат на лікування. Просив стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.09.2021 року і до досягнення ним повноліття, судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 13.01.2022 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
24.10.2025 року відповідач надала до суду відзив, зі змісту якого, а також із доданих до нього документів, вбачається, що на час розгляду справи остання змінила прізвище на ОСОБА_2 . Вказала, що позивач не мешкав з її сином ОСОБА_6 з 25.02.2022 року і до його повноліття, оскільки був в лавах ЗСУ в іншому місті України. Пояснила, що син мешкав у Херсоні із нею під час окупації м.Херсона та разом з нею виїхав до м.Чернівці, де за однією адресою вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи. Зазначила, що вихованням та утриманням дітей займалась виключно вона, в задоволенні позовних вимог просила відмовити.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином.
Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Корабельним районним у місті Херсоні відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 15.03.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною-інвалідом, законним представником якого є ОСОБА_3 .
З акту, затвердженого головним інженером ТОВ КК «Старий центр» від 13.01.2022 року та за підписами співвласників квартир, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає (без реєстрації) за адресою АДРЕСА_1 з серпня 2021 року по теперішній час. Факт проживання ОСОБА_5 підтверджується підписами сусідів з кв. АДРЕСА_2 .
Положеннями ч.1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої в постанові від 18.05.2020 по справі №215/5867/17, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині.
Отже стягнення аліментів за минулий час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. 
Позивач просить суд стягнути аліменти з 01.09.2021 року, тобто з дати, що передує даті подачі позову до суду, однак ним не надано належних та допустимих доказів звернення до відповідача з відповідною вимогою, а також доказів ігнорування відповідачем вимоги позивача про сплату аліментів на утримання дитини. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів за період з 01.09.2021 по 05.01.2022р. 
Разом із цим відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як вбачається з акту, затвердженого головним інженером ТОВ КК «Старий центр» від 13.01.2022 року, неповнолітній ОСОБА_5 з серпня 2021 року проживав разом із батьком в АДРЕСА_1 .
Відповідачем в поданому відзиві на позовну заяву не спростовується період проживання неповнолітнього сина із батьком, починаючи із дати подання позову до 25.02.2022 року, тобто до моменту його зарахування на службу 26.02.2022 у відповідності до довідки т.в.о. командира В/ч НОМЕР_3 від 28.03.2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З 05.01.2022 року, тобто з моменту пред`явлення позову до суду, позивачем підтверджено факт проживання дитини разом із ним, а знаходження його на службі в ЗСУ не заперечує можливості утримання неповнолітнього сина батьком у зазначений період. Надана відповідачем довідка про проходження ОСОБА_1 військової служби не містить відомостей щодо режиму служби, місця фактичного перебування позивача, тривалості його відсутності за місцем проживання, а також не підтверджує, що позивач перебував поза домом постійно та був позбавлений можливості фактично проживати разом із дитиною чи здійснювати її утримання.
Водночас відповідачкою не надано переконливих доказів, які б спростовували зазначені обставини або підтверджували проживання дитини з матір`ю в період з 26.02.2022. Натомість, як вбачається з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщенної особи № 7726-5002402818 та № 7726-5001912762 відповідач ОСОБА_2 та її малолітній син - ОСОБА_7 були взяті на облік за фактичним місце проживання в АДРЕСА_3 з 21.07.22 року, в той час як неповнолітній ОСОБА_5 у відповідності до довідки № 7726-5002050376 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за цією ж адресою проживання з 23.08.2022 року, тобто через місяць після матері. Вказаний доказ є належним та допустимим, підтверджує зміну місця проживання дитини та не спростований жодними іншими доказами.
За таких обставин суд вважає доведеним факт проживання дитини разом із позивачем та наявність підстав для задоволення позову за період з дати пред`явлення позову - 05.01.2022 до 23.08.2022 (дати реєстрації неповнолітнього ОСОБА_5 як внутрішньо переміщенної особи за місцем проживання матері). За відсутності інших належних та допустимих доказів, наведені відповідачкою обставини не спростовують встановлений судом факт проживання дитини разом із позивачем у період з 05.01.2022 до 23.08.2022 та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині.
Суд також зазначає про відсутність підстав для стягнення аліментів на користь позивача за період з 23.08.2022 року до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку зі зміною місця проживання дитини та його реєстрацією з вказаної дати за адресою проживання матері, а отже в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Інші долучені відповідачем докази до відзиву не спростовують обставини, зазначених позивачем у позовній заяві та охоплюють інші періоди, які не стосуються заявлених позовних вимог.
На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за подання даного позову в розмірі 992,40 грн.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць.
На підставі наведеного, керуючись статтями 182, 199-200 СК України, статтями 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, -
вирішив:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ,на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання сина  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.01.2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави (отримувач коштів ГУК у Херсон обл/Херсон МТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA378999980313131206000021447, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 992,40 грн.
В решті позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: http://ksm.ks.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Н.К.Іванцова