П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/27496/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О. Дата і місце ухвалення: 24.10.2025р., м. Одеса  	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.03.2025р. №9806/1532240520, №9805/1532240520, №9813/1532240520, №9812/1532240520 та №9814/1532240520.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято Головним управлінням ДПС в Одеській області за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , про проведення якої позивач не знала, запитів про надання документів не отримувала. Усі документи ГУ ДПС в Одеській області направлялись за адресою: АДРЕСА_1 та поверталися до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання. Позивач стверджувала, що вона не проживала та не була зареєстрована за вказаною адресою, натомість з 17.07.2023р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2025/011174784. Зазначене свідчить про об`єктивну неможливість ОСОБА_1 надати пояснення та документи до перевірки, а також про неналежне повідомлення контролюючим органом про сам факт проведення податкової перевірки. Головне управління не пересвідчилося у дотриманні однієї з обов`язкових умов для початку проведення перевірки, з визначених п.79.2 ст.79 ПК України, - вручення платнику податків письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. Не виконання контролюючим органом вимог п.79.2 ст.79 ПК України є істотним порушенням процедури перевірки, є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Також, позивач зазначала, що відповідачем при перевірці було використано лише інформацію з листа ДПС України від 02.10.2024р. №27331/7/99-00 24-04-03-07, на підставі якого визначено дохід ОСОБА_1 , та письмову відповідь компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Лист ДПС України не є первинним документом в розумінні норм ПК України, а є засобом листування між ДПС України та Головним управлінням ДПС в Одеській області. Відповідачем не вживалося жодних заходів щодо встановлення факту отримання ОСОБА_1 доходів, інших, аніж наведені в п.179.2 ст.179 ПК України, у тому числі від британського суб`єкта господарювання «Fenix lnternational Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 24.10.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про задоволення її позову у повному обсязі.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не було в повній мірі з`ясовано обставину неналежного направлення Головним управлінням ДПС в Одеській області платнику податків повідомлення про початок проведення перевірки та усіх інших документів, що стосуються перевірки. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що усі документи (зокрема повідомлення про початок перевірки, запит про необхідність подання декларації, лист про надання документів, акт про результати перевірки та оскаржувані ППР) ГУ ДПС в Одеській області направлялись ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 та поверталися до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання. В той же час, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що ніколи не проживала за вказаною адресою, натомість з 17.07.2023р. (тобто задовго до часу проведення перевірки) була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Незважаючи на те, що саме на контролюючий орган покладено обов`язок до початку перевірки ознайомити платника податків з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення, а вказана обставина є визначальною для правильного вирішення спору, судом першої інстанції не було перевірено, чи дійсно контролюючим органом перевірялась актуальна адреса ОСОБА_1 до початку проведення перевірки, зокрема й шляхом звернення до розпорядника Державного реєстру фізичних осіб – платників податків. Матеріалами справи підтверджено, що жодного документа, надісланого контролюючим органом у період з 04.10.2024р. по 06.03.2025р. платнику податків вручено не було, про що суб`єкт владних повноважень був обізнаний. 
Також, апелянт посилається на те, що акт документальної позапланової перевірки №3925/15-32-24-05-15/3771406223 від 31.01.2025р. не ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах, оскільки всупереч положенням Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затверджених наказом Державної податкової служби України від 25.02.2021р. №244, при проведенні документальної перевірки не було використано жодного первинного документа. Судом не надано належної правової оцінки твердженням позивача про те, що Головне управління ДПС в Одеській області визначило дохід ОСОБА_1 виключно на підставі листа ДПС України №27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024р., незважаючи на те, що такий лист віднесений до податкової інформації, відомості з нього є недостатніми для висновку про те, що ОСОБА_1 отримувала доходи від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за 2022 рік, оскільки вказаний лист ДПС України не є первинним документом в розумінні норм ПК України. Більше того, зі змісту безпосередньо листа ДПС України від 02.10.2024р. №27331/7/99-00-24-04-03-07 вбачається, що наведена в ньому інформація надається для відпрацювання, тобто встановлення підтвердження фактів порушення, а не використання листа в якості джерела інформації та документа, підтверджуючого факт порушення.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що інформація, що міститься у листі ДПС та відповіді компетентного органу Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії підтверджує виключно факт виведення коштів з платформи, однак не свідчить про те, що вказана сума є доходом ОСОБА_1 та вона мала право ним розпоряджатися. Суд першої інстанції також не звернув уваги, що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація на підтвердження вжиття Головним управлінням ДПС в Одеській області заходів щодо встановлення факту отримання позивачем доходів. 
В обґрунтування порушення судом першої інстанції норм процесуального права ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції здійснив посилання на докази, які відсутні у матеріалах електронної судової справи; копії витребуваних судом документів не були долучені до реєстраційної картки документа по справі, оскільки при її відкритті у підсистемі «Електронний суд» не міститься жодних додатків, доступних учасникам справи для перегляду. У зв`язку з численними порушеннями вимог процесуального законодавства, ОСОБА_1 була позбавлена можливості мати повний доступ до матеріалів справи, належним чином знайомитися із документами та надавати власні пояснення (заперечення), чим було порушено принципи рівності та змагальності сторін, визначені частиною 3 статті 2 КАС України.
Головне управління ДПС в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Відповідач зазначає, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, останній має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки. ОСОБА_1 у встановленому порядку не повідомила Головне управління ДПС в Одеській області про зміну адреси, яка відбулася 17.07.2023р. Відповідно до даних з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 05.02.2025р. Тобто, до 05.02.2025р. (відповідно до даних з Реєстру) позивач проживала за адресою: АДРЕСА_1 , куди і направлялася кореспонденція. Добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків. 
Також, відповідач зазначає, що інформація отримана на підставі міжнародного запиту від компетентного органу іноземної держави і яка містить конкретні дані про платника (персональні дані позивачки, суму нарахованого їй доходу) підпадає під ознаки податкової інформації. Разом з тим, згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові 24 квітня 2023 року в справі №560/2210/19, платник податків, який не згоден із відповідністю такої інформації дійсним обставинам справи або ж вважає, що розмір заниженого ним податкового зобов`язання є меншим, вправі подати до контролюючого органу в ході перевірки або ж в ході судового розгляду справи відповідні докази, що спростовують доводи суб`єкта владних повноважень. Таких доказів ОСОБА_1 ні суду першої, а ні до суду апеляційної інстанцій не надала. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 02.10.2024р. до Головного управління ДПС в Одеській області надійшов лист Державної податкової служби України від 02.10.2024р. №27331/7/99-00-24-04-0-3-07, яким надіслано інформацію, надану уповноваженим органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, відповідно до якої громадянка ОСОБА_2 отримала дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2022 року у сумі 76 158,00 доларів США.
04.10.2024р. Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано запит №13814/КПР/15-32-24-05-06, в якому зазначено про необхідність надання обґрунтованих пояснень щодо неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2022 рік та завірених належним чином копій документів, які підтверджують суми отриманих доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2022 рік у тому числі, але не виключно договори, угоди, контракти з суб`єктом господарювання «Fenix International Ltd», банківські документи, що підтверджують отримання коштів за здійснені послуги/реалізацію товару, інші документи, які стосуються зазначеного питання.
Зазначений запит Головне управління ДПС в Одеській області надіслало за адресою: місто Одеса, вул. Сегедська, буд. 15А, кв. 129.
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 10.10.2024р. №0600971401696 повернулося до контролюючого органу 29.10.2024р. з позначкою «за закінченням терміну зберігання».
12.12.2024р. Головним управлінням ДПС в Одеській області, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст. 82 ПК України, прийнято наказ №12991-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_3 , з 15 січня 2025 року тривалістю 10 робочих днів за період з 01.01.2022р. по 31.12.2022р. з метою здійснення контролю своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків.
Зазначений наказ про проведення перевірки направлено Головним управлінням рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу: АДРЕСА_3 , який повернувся до контролюючого органу без вручення його адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
22.01.2025р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було направлено ОСОБА_1 повідомлення про надання документів №905/КПР/15-32-24 05-06 на податкову адресу: АДРЕСА_1 , яке також повернулося із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
28.01.2025р. Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт про ненадання документів №405/15-32-24-05-16.
Контролюючим органом під час перевірки встановлено, що фізична особа платник податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), отримувала дохід протягом 2022 року від Британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans на загальну суму 76158,0 доларів США, що за офіційним курсом валют НБУ на останній календарний день звітного року складає 2784991,44 грн., у тому числі: 2022 рік - 2784991,44 грн.
За результатами документальної позапланової перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт від 31.01.2025р. №3925/15-32-24-05-15/ НОМЕР_1 , у висновках якого зафіксовано наступні порушення:
- п.49.1, п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п.163.1.3 п.163.1 ст.163, п.п.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179 ПК України, в частині ненадання до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан та доходи за 2022 рік та не задекларовано суму отриманого доходу у сумі 2 784 991, 44 грн. як інші доходи;
- п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п.163.1.3 п.163.1 ст.163, п.п.164.1.3 п.164.1, п.п.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.п.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.7 ст.179 ПК України, внаслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2022 рік у сумі 501 298,46 грн.;
- п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п.163.1.2 п.163.1 ст.163, п.п.164.1.3 п.164.1, п.п.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.п.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.7 ст.179, пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, внаслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету військовий збір за 2022 рік у сумі 41 774,87 грн.;
- п.44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України в частині зберігання та надання контролюючому органу первинних документів;
- п.п.73.3.3 п.73.3 ст.73 ПК України в частині ненадання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації. 
Акт перевірки 31.01.2025р. направлено контролюючим органом позивачу на податкову адресу: АДРЕСА_3 , однак поштове відправлення повернулося до Головного управління ДПС в Одеській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 
06.03.2025р., на підставі акту перевірки від 31.01.2025р. №3925/15-32-24-05-15/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
- №9805/1532240520, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 626 623,08 грн., з яких: за основним платежем 501298,46 грн., за штрафними санкціями 125324,62 грн.;
- №9806/1532240520, яким позивачу нараховано грошові зобов`язання з військового збору в розмірі 52 218,59 грн., з яких: за основним платежем 41774,87 грн., за штрафними санкціями 10443,72 грн.; 
- №9813/1532240520 згідно якого до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн.; 
- №9812/1532240520 згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 340,00 грн.;
- №9814/1532240520 згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 8000,00 грн.
Податкові повідомлення-рішення 06.03.2025р. направлені Головним управлінням ДПС в Одеській області на податкову адресу: АДРЕСА_3 , однак поштове відправлення повернулося до відправника без вручення його адресату із відміткою «за закінченням строку зберігання».
Не погоджуючись з правомірністю податкових повідомлень-рішень від 06.03.2025р. №9806/1532240520, №9805/1532240520, №9813/1532240520, №9812/1532240520 та №9814/1532240520 ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду про їх скасування.
Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання позивача про неповідомлення її контролюючим органом про проведення позапланової перевірки. Суд зазначив, що наказ про проведення документальної невиїзної перевірки платника податків від 12.12.2024р. №12991-п було направлено контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу ОСОБА_1 , що значилася в облікових даних: АДРЕСА_3 . Суд звернув увагу на положення пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, за якими документи вважаються належним чином врученими платнику податків, якщо вони направлені за адресою (місцезнаходженням) або податковою адресою, визначеною в облікових даних. При цьому, ПК України прямо покладає на платника податків обов`язок самостійно визначити свою податкову адресу та вчасно повідомляти про її зміну. Відповідного обов`язку ОСОБА_1 не виконала. Відтак, за висновками суду, Головне управління ДПС в Одеській області, розпочавши 15.01.2025р. проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача пересвідчилося у дотриманні однієї з обов`язкових умов для початку проведення такої перевірки (визначеної п.79.2 ст.79 ПК України), якою є належне повідомлення платника, якщо документи були надіслані за останньою відомою податковою адресою, яка не була оновлена самим платником.
Щодо виявлених контролюючим органом порушень податкового законодавства, то суд зазначив, що отримання ОСОБА_1 в 2022 році доходу за створення контенту на платформі Only Fans в сумі 2 784 991,44 грн. від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» підтверджується листом Державної податкової служби України №27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024р., в якому відображено інформацію, надану компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993р. Позивач не надала жодних доказів, які б спростували висновки перевірки. 
Суд дійшов висновку, що інформація про доходи позивача, отримана Державною податковою службою України на підставі міжнародного запиту від компетентного органу Великої Британії, є податковою інформацією відповідно до Податкового кодексу України та чинних міжнародних договорів, і її використання є законним та обґрунтованим. Відсутність первинних документів від іноземної компанії не впливає на достовірність отриманих даних, достатнім є факт їх офіційного отримання від компетентного органу іншої держави.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного. 
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020р. у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У постанові від 22.09.2020р. у справі №520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
З урахуванням зазначеного, а також визначених позивачем підстав позову, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 .
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податкового кодексу України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно пп.21.1.1 та пп.21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3 ст.79 ПК України).
Положення п.42.2 ст.42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з приписами п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
З аналізу даних правових норм слідує, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови або надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.
Податковим законодавством передбачено два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Верховний Суд у питанні застосування положень п.79.2 ст.79 ПК України у взаємозв`язку з п.42.2 ст.42 ПК України дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.
Також, у постанові від 08.09.2021р. у справі №816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Отже, істотною обставиною при вирішенні питання своєчасного повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки є встановлення факту направлення контролюючим органом до початку перевірки наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а також дати, з якої наказ про проведення перевірки та повідомлення вважаються врученими у відповідності до вказаних вимог податкового законодавства.
З матеріалів справи слідує, що 04.10.2024р. Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано запит №13814/КПР/15-32-24-05-06, в якому зазначено про необхідність надання обґрунтованих пояснень щодо неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2022 рік та завірених належним чином копій документів, які підтверджують суми отриманих доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2022 рік у тому числі, але не виключно договори, угоди, контракти з суб`єктом господарювання «Fenix International Ltd», банківські документи, що підтверджують отримання коштів за здійснені послуги/реалізацію товару, інші документи, які стосуються зазначеного питання.
Зазначений запит Головне управління ДПС в Одеській області надіслало за адресою: місто Одеса, вул. Сегедська, буд. 15А, кв. 129.
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 10.10.2024р. №0600971401696 повернуто до контролюючого органу 29.10.2024р. з позначкою «за закінченням терміну зберігання».
12.12.2024р. Головним управлінням ДПС в Одеській області, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст. 82 ПК України прийнято наказ №12991-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_3 , з 15 січня 2025 року тривалістю 10 робочих днів за період з 01.01.2022р. по 31.12.2022р. з метою здійснення контролю своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків.
Зазначений наказ про проведення перевірки направлено Головним управлінням рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу: АДРЕСА_3 , який повернувся до контролюючого органу без вручення його адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
22.01.2025р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було направлено ОСОБА_1 повідомлення про надання документів №905/КПР/15-32-24 05-06 на податкову адресу: АДРЕСА_1 , яке також повернулося із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
З посилання на положення ст.42 ПК України суд першої інстанції дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС в Одеській області дотримано обов`язок щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про проведення перевірки.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки п.42.2 ст.42 ПК України передбачає, що документи вважаються належним чином надіслані платнику податку за адресою або місцезнаходження або податковою адресою.
В даному випадку контролюючим органом не з`ясовано місцезнаходження ОСОБА_1 , яка ніколи не реєструвалася як фізична особа-підприємець, а направлено кореспонденцію на податкову адресу, за якою позивач з 17.07.2023р. не проживає та не зареєстрована.
Так, згідно листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 07.11.2025р. відповідно до облікових даних Департаменту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значилася зареєстрованою у період з 10.01.2018р. по 17.07.2023р. за адресою: АДРЕСА_1 , та з 17.07.2023р. по 05.11.2025р. за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 з 17.07.2023р. за адресою: АДРЕСА_2 , зазначені і у паспорті громадянина України, а також у витягу з Єдиного державного демографічного реєстру та листі Державної міграційної служби України від 19.09.2025р. №7.1-10175/1-25. 
Матеріалами справи підтверджено, що жодного документа, надісланого контролюючим органом у період з 04.10.2024р. по 06.03.2025р. платнику податків вручено не було, про що суб`єкт владних повноважень був обізнаний. При цьому, податковий орган не вчинив жодних дій з метою перевірки адреси ОСОБА_1 , незважаючи на встановлений ПКУ обов`язок податкового органу належним чином забезпечити гарантії прав платника податків на об`єктивну, повну та всебічну перевірку.
Станом на дату надіслання позивачу наказу про проведення перевірки та власне і станом на дату проведення перевірки АДРЕСА_1 не було ні фактичним, ні зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 .
Відтак, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що Головне управління ДПС в Одеській області, розпочавши проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , не пересвідчилося у дотриманні однієї з обов`язкових визначених п.79.2 ст.79 ПК України умов для початку проведення такої перевірки, якою є вручення платнику податків письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.
За усталеною позицією Верховного Суду, не виконання контролюючим органом вимог п.79.2 ст.79 ПК України є істотним порушенням процедури перевірки, тобто, є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
Зокрема, у постанові від 18.08.2021р. у справі №160/9277/19 Верховний Суд дійшов висновку, що визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної контролюючим органом, виключає необхідність переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства та є підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.
Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 15.02.2024р. у справі №640/9016/20, від 26.09.2024р. у справі №600/6022/23-а.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 06.03.2025р. №9806/1532240520, №9805/1532240520, №9813/1532240520, №9812/1532240520 та №9814/1532240520 та їх скасування без надання правової оцінки питанню наявності/відсутності у діях позивача порушень вимог податкового законодавства. 
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. (ч.2 ст.317 КАС України).
Оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції допущено не правильне застосування норм матеріального права та не повне з`ясування обставини справи, тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення від 24.10.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про задоволення позову ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Частиною шостою статті 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
При зверненні з даним позовом до суду першої інстанції позивачем сплачено 5505,62 грн. судового збору (квитанція від 12.08.2025р.), а при поданні апеляційної скарги – 8258,43 грн. судового збору (квитанція від 14.11.2025р.).
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що так як апеляційну скаргу подано позивачем через систему «Електронний суд» в електронній формі, тому, у відповідності до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні апеляційної скарги у даній справі підлягало сплаті 6606,74 грн. судового збору (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).
А відтак, у зв`язку із задоволенням позову, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, з Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 12112,36 грн. судового збору. 
Керуючись ст.ст. 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року скасувати.
Ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 06.03.2025р. №9806/1532240520, №9805/1532240520, №9813/1532240520, №9812/1532240520 та №9814/1532240520.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 12112,36 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 15 січня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук