ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/2453/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання: Фещук В.М.,
за участю представників:
від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" –          Світич П.В.,
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" – Бісик Я.В.,
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання"
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.08.2025, прийняту суддею  Грабован Л.І., м. Одеса, повний текст складено 14.08.2025,
у справі №916/2453/24
за заявою: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання"
про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 р. Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання", визнання вимог кредитора до боржника в сумі 492638507,76 грн із включенням їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів та в сумі 96224 грн (судового збору та авансування винагороди арбітражному керуючому у цій справі) та призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мегеря Артура Валерійовича.
Заява обґрунтована наявністю непогашеної заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором на суму 492638507,76 грн за укладеними між сторонами генеральним кредитним договором №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором про надання кредиту у формі овердрафту №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі №916/2453/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за вищенаведеною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк".
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 04.03.2025, частково задоволено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"; скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.07.2024 про відмову у відкритті провадження у справі №916/2453/24 та направлено матеріали даної справи для подальшого розгляду до Господарського суду Одеської області.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.08.2025 (суддя Грабован Л.І.), зокрема, відкрито провадження у справі №916/2453/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання"; визнано вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" в сумі 492288507,76 грн із задоволенням у              4 (четверту) чергу вимог кредиторів; решту вимог, які складаються із штрафних санкцій у сумі 350000 грн врахувати в 6 (шосту) чергу в реєстрі вимог кредиторів, а витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство у сумі 96224 грн (24224 грн судового збору та 72000 грн авансування винагороди арбітражному керуючому) – в 1 (першу) чергу вимог кредиторів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію); введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" строком на 170 календарних днів, а саме: до 30.01.2026; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" – арбітражного керуючого Мегерю Артура Валерійовича.
В обґрунтування зазначеної ухвали місцевий господарський суд послався на те, що заявлені до визнання грошові вимоги заявника підтверджені належними та допустимими доказами, а також відповідають обставинам, викладеним у заяві про відкриття провадження у справі, при цьому станом на дату проведення підготовчого засідання спір між кредитором і боржником за заявленим боргом відсутній, заборгованість не погашена і законодавчі заборони щодо відкриття провадження у даній справі відсутні.
Не погодившись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.08.2025 у справі №916/2453/24 та прийняти рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі про банкрутство.
Зокрема, скаржник наголошує на тому, що наявність провадження у справі №908/2933/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання", яке було відкрито 29.07.2025 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Крам`є", поданою за місцезнаходженням боржника до Господарського суду Запорізької області 06.11.2024, тобто вже після постановлення ухвали Господарського суду Одеської області від 23.07.2024 про відмову у відкритті провадження у справі №916/2453/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", виключала можливість відкриття оскаржуваною ухвалою провадження у справі №916/2453/24, з огляду на існування відповідної законодавчої заборони. Крім того, за твердженням апелянта, місцевим господарським судом не було розглянуто клопотання боржника про відмову у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" у цій справі, мотивоване існуванням чинної ухвали Господарського суду Запорізької області від 22.08.2024 у справі №908/1955/24 про затвердження плану санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" до відкриття провадження у справі про банкрутство. Водночас скаржник зауважує на тому, що ним було надано до суду першої інстанції підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість у вигляді затвердженого судом плану санації, який передбачає відстрочення та розстрочення погашення кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання", а тому, на переконання апелянта, станом на момент звернення Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство строк виконання боржником своїх зобов`язань не настав, що зумовлює існування спору про право.
У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 23.09.2025 (вх.№3410/25/Д5 від 23.09.2025) розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" – арбітражний керуючий Мегеря Артур Валерійович просить у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" відмовити, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.08.2025 у справі №916/2453/24 – залишити без змін. В обґрунтування зазначеного відзиву арбітражний керуючий посилається на те, що сам по собі факт знаходження у провадженні Господарського суду Запорізької області справи №908/2933/24 не є підставою для відмови у відкритті провадження або закриття провадження у справі №916/2453/24, оскільки приписи Кодексу України з процедур банкрутства чітко визначають правила визначення територіальної підсудності справ про банкрутство та, відповідно, підтверджують, що у даному випадку Господарський суд Запорізької області діє не як суд, встановлений законом, адже зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження після подання Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду, тим більше, що вказана заява календарно була подана раніше за заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Крам`є", яка розглядалася в межах справи №908/2933/24. Крім того, арбітражний керуючий звертає увагу на те, що клопотання боржника про відмову у прийнятті заяви ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство було розглянуте протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2025, а також на те, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 у справі №908/1955/24 про прийняття заяви боржника про затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів не має юридичного значення для цієї справи.
24.09.2025 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" б/н від 24.09.2025 (вх.№3410/25/Д6 від 24.09.2025), в якому останнє просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.08.2025 у справі №916/2453/24 – без змін, посилаючись на те, що заява даного ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство була подана раніше, ніж заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Крам`є", яка розглядалася в межах справи №908/2933/24, у зв`язку з чим сама по собі наявність провадження у справі №908/2933/24 жодним чином не свідчить про незаконність або необґрунтованість оскаржуваної ухвали. Водночас ініціюючий кредитор зауважує, що протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2025 було правомірно відмовлено у задоволенні поданого боржником клопотання про відмову у прийнятті заяви кредитора про відкриття провадження у цій справі про банкрутство, оскільки спір про право відсутній, а постановлення Господарським судом Запорізької області ухвал в межах справи №908/1955/24 не має юридичного значення і процесуальних наслідків для цієї справи.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 09.09.2025 у справі №916/2453/24 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 29.09.2025 призначено дану справу до розгляду на 29.10.2025 о 10:30.
Між тим, з огляду на тимчасову непрацездатність судді Таран С.В. у період з 16.10.2025 по 31.10.2025, судове засідання у справі №916/2453/24, призначене на 29.10.2025 о 10:30, не відбулося, про що складено відповідну довідку.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 вирішено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.08.2025 про відкриття провадження у справі №916/2453/24 поза межами строку, встановленого частиною третьою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено дану справу до розгляду на 08.12.2025 о 10:30.
У судовому засіданні 08.12.2025, проведеному в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" підтримав апеляційну скаргу; представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" висловив заперечення проти її задоволення.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2020 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" ("Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" ("Позичальник") укладено генеральний кредитний договір №493/2020/00Д-КБ-ГКД (далі – договір №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020).
Згідно з пунктом 1.1 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 даний кредитний договір визначає загальні умови та порядок здійснення Банком на користь Позичальника кредитних операцій у межах загального ліміту, визначеного пунктом 1.3 генерального кредитного договору, а також встановлює права та обов`язки, відповідальність сторін та інші умови, які визнаються сторонами обов`язковими для застосування протягом всього строку дії генерального кредитного договору та додаткових договорів, укладених в рамках генерального кредитного договору, які зазначені у додатку 1 до цього генерального кредитного договору.
Відповідно до пункту 1.2 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 кредитні операції здійснюються у порядку, визначеному у відповідних додаткових договорах та з урахуванням положень генерального кредитного договору. Кредитні операції за даним генеральним кредитним договором проводяться виключно після укладання додаткових договорів до генерального кредитного договору, які є невід`ємною частиною даного генерального кредитного договору та містять посилання на генеральний кредитний договір.
Загальний ліміт за генеральним кредитним договором встановлюється у розмірі 50000000 грн. Ліміт кредитування за кожним додатковим договором встановлюється в межах загального ліміту кредитування. У випадку якщо у будь-яку дату з будь-якої причини сума основної заборгованості Позичальника у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на поточну дату за всіма додатковими договорами перевищуватиме загальний ліміт кредитування, зазначений у цьому пункті, Позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості у сумі, що призводить до такого перевищення, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня відправлення Банком Позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення (пункт 1.3 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020).
У пункті 1.4 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 погоджено, що строк кредитування та проведення кредитних операція за генеральним кредитним договором встановлюється з 10.12.2020 по 31.03.2022 (включно). Строки кредитування та строк проведення кредитних операцій за додатковими договорами встановлюються у додаткових договорах, але в будь-якому разі не можуть перевищувати строк кредитування та проведення кредитних операцій, що встановлений даним пунктом генерального кредитного договору.
Цільове використання кредиту встановлюються у додаткових договорах (пункт 1.5 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020).
За умовами пункту 1.7 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 усі зобов`язання, що випливають з генерального кредитного договору та з будь-яких додаткових договорів/змін та доповнень до генерального кредитного договору та додаткових договорів, що будуть укладені сторонами до генерального кредитного договору, вважаються зобов`язаннями Позичальника за генеральним кредитним договором.
В силу пункту 3.1 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 кредитні операції здійснюються Банком на користь Позичальника виключно після підписання сторонами відповідного додаткового договору до генерального кредитного договору у розмірі не більше ліміту кредитування за додатковим договором та на умовах, визначених додатковим договором та генеральним кредитним договором. Додатковим договором визначаються особливості здійснення кредитної операції, зокрема, в частині ліміту кредитування за додатковим договором, валюти, строків та умов погашення заборгованості, графік погашення кредиту/зменшення ліміту відновлюваної/невідновлюваної кредитної лінії.
Згідно з пунктом 3.7 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 базовий     розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість встановлюється у додаткових договорах та не може перевищувати 100,01 процентів річних. Базова процентна ставка за додатковим договором може бути фіксованою або змінюваною. Розмір та тип процентної ставки визначається у додаткових договорах з урахуванням норм генерального договору.
Сторони укладаючи генеральний кредитний договір домовилися, що базовий розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість збільшується на:
-3 (три) процентні пункти для додаткових договорів в національній валюті/2 (два) процентні пункти для додаткових договорів в іноземній валюті, у разі недотримання Позичальником умов пункту 4.2.6 генерального кредитного договору. Збільшення базового розміру процентів встановлюється з 25-го числа другого місяця, наступного за звітним кварталом, у якому Позичальник не дотримувався умов пункту 4.2.6 генерального кредитного договору. Період, протягом якого діє умова щодо збільшення базового розміру процентів, зазначена у цьому пункті, закінчується 24-м числом другого календарного місяця, наступного за кварталом, в якому Позичальник виконав зазначені зобов`язання;
-2 (два) процентні пункти для додаткових договорів в національній валюті/1 (один) процентний пункт для додаткових договорів в іноземній валюті, у разі недотримання Позичальником кожної з умов пунктів 4.2.8.1-4.2.8.11 генерального кредитного договору. Збільшення базового розміру процентів діє з 25-го числа другого місяця, наступного за останнім звітним кварталом, у якому Позичальник не виконав зобов`язання, зазначені в пунктах 4.2.8.1-4.2.8.11 генерального кредитного договору, і встановлюється на                   30 (тридцять) календарних днів. За недотримання вимог пунктів 4.2.8.1-4.2.8.11 генерального кредитного договору у четвертому кварталі календарного року збільшення базового розміру процентів діє з 25-го березня і встановлюється на 30 (тридцять) календарних днів;
-2 (два) процентні пункти для додаткових договорів в національній валюті/1 (один) процентний пункт для додаткових договорів в іноземній валюті, у разі недотримання Позичальником зобов`язання, зазначеного у пункті 4.2.10 щодо надання будь-якого документу з додатку 3 до генерального кредитного договору. Збільшення базового розміру процентів встановлюється з 25-го числа другого місяця, наступного за звітним кварталом, у якому Позичальник не дотримувався умов пункту 4.2.10 генерального кредитного договору або з 25-го березня, якщо Позичальник не дотримувався умов пункту 4.2.10 генерального кредитного договору у четвертому кварталі календарного року і до дня виконання Позичальником зазначених зобов`язань в повному обсязі.
Вищезазначені умови про збільшення базового розміру процентів за користування кредитними коштами застосовується за взаємним волевиявленням та згодою сторін, що виражено шляхом укладання цього генерального кредитного договору та не потребує укладання будь-яких договорів про внесення змін до цього генерального кредитного договору.
У випадку недотримання Позичальником одночасно двох або більше умов, визначених у пунктах 4.2.6., 4.2.7, 4.2.8, 4.2.10 генерального кредитного договору, базовий розмір процентів за користування кредитними коштами за всіма чинними додатковими договорами підвищується на відповідну кількість процентних пунктів за кожне недотримання, і за наявності одночасно декількох порушень базовий розмір процентів підвищується на суму процентних пунктів за невиконання кожного з зобов`язань. Загальний розмір підвищення базової процентної ставки не повинен перевищувати 10 (десять) процентних пунктів. 
У випадку повторного послідовного недотримання Позичальником будь-якої з умов, визначених у пунктах 4.2.6., 4.2.7, 4.2.8, 4.2.10 генерального кредитного договору, підвищений розмір процентів за користування кредитними коштами за додатковими договорами повторно не застосовується у разі дії на дату застосування підвищеного розміру процентів за користування кредитними коштами за такими додатковими договорами за недотримання відповідних умов.
Нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі базової, або підвищеної базової відповідно до цього пункту генерального кредитного договору, або процентної ставки на прострочену заборгованість, визначеному відповідно до пункту 3.13 генерального кредитного договору. При розрахунку процентів використовується метод "факт/360", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.
Пунктами 3.8, 3.9 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 визначено, що проценти за користування кредитними коштами нараховуються Банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день дострокового розірвання (для овердрафтів та відновлюваних кредитних ліній) відповідного додаткового договору або генерального кредитного договору, а також в день закінчення строку, на який, надано кредит, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту. При цьому, проценти за користування кредитними коштами нараховуються на залишок заборгованості за кожним із додаткових договорів, починаючи з дня надання кредитних коштів до дня повного погашення заборгованості за кожним із додаткових договорів. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку на який надано кредит відповідно до додаткового договору, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту (для кредитів або невідновлюваних кредитних ліній) та в день, зазначений в письмовому повідомленні Банку про дострокове розірвання (для овердрафтів та відновлюваних кредитних ліній) відповідного додаткового договору та/або генерального кредитного договору на рахунок, вказаний в додатковому договорі.
Відповідно до пункту 3.13 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки, передбачені додатковими договорами (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі, передбаченому додатковими договорами.
Згідно з пунктом 3.15 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 проценти за користування кредитними коштами нараховуються Банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення.
За умовами пункту 3.19 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 за наявності заборгованості по кредиту та/або платі за кредит сторони встановлюють наступну черговість погашення Позичальником заборгованості після зарахування коштів на   рахунок, визначений в додатковому договорі: 1) прострочені комісії (якщо буде мати    місце прострочення); 2) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення);          3) прострочена сума кредиту (якщо буде мати місце прострочення); 4) строкові комісії;       5) строкові проценти; 6) строкова заборгованість за кредитом. Погашення Позичальником заборгованості кожної наступної черги повинне відбуватися виключно після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги. Банк має право самостійно зараховувати кошти, які направлені Позичальником на погашення заборгованості, згідно зі встановленою черговістю або змінювати черговість погашення, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок по відповідних рахунках.
У пунктах 4.1.1, 4.2.1, 4.2.2 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 вказано, що Банк зобов`язується, з урахуванням умов, встановлених положеннями генерального кредитного договору та додаткових договорів, здійснювати на користь Позичальника кредитні операції в межах лімітів кредитування за додатковими договорами та в межах загального ліміту, визначеного у пункті 1.3 генерального кредитного договору. Позичальник зобов`язується для здійснення кредитних операцій укласти з Банком додатковий договір до генерального кредитного договору. Позичальник зобов`язується дотримуватись строків погашення заборгованості, встановлених генеральним кредитним договором та додатковими договорами до нього.
Пунктами 5.1, 5.3, 5.5 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 передбачено, що у випадку порушення Позичальником зобов`язань за генеральним кредитним договором та/або додатковими договорами, Банк має право відмовитися від виконання своїх зобов`язань, при цьому Позичальник зобов`язаний відшкодувати Банку збитки, а також сплатити штрафи, пеню та інші видатки, понесені Банком за генеральним кредитним договором. За порушення визначених в генеральному кредитному договорі та додаткових договорах до генерального кредитного договору строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченої фактичної заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. У випадку, якщо Банком застосовані до Позичальника штрафні санкції у вигляді пені, остання розраховується Банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин. Сплата пені, штрафів, інших платежів за генеральним кредитним договором не звільняє Позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку, у повному обсязі.
В силу абзацу 3 пункту 7.4, пункту 7.9 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 всі спори між сторонами при недосягненні згоди шляхом переговорів передаються на вирішення господарського суду. При цьому, строк, у межах якого Банк може звернутися до суду з вимогою про захист своїх цивільних прав за генеральним кредитним договором (строк позовної давності) встановлюється тривалістю у 5 років. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до закінчення строку кредитування, зазначеного у пункті 1.4 генерального кредитного договору. У разі, якщо у вищезазначений термін зобов`язання за генеральним кредитним договором, у тому числі додатковими договорами, не будуть виконані, генеральний кредитний договір залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов`язань за генеральним кредитним договором, у тому числі додатковими договорами.
В межах договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 між Банком і Позичальником було укладено низку додаткових угод, якими вносились зміни щодо загального ліміту кредитування, визначеного пунктом 1.3 генерального кредитного договору, а також щодо строків кредитування, визначених пунктом 1.4 генерального кредитного договору. 
Зокрема, відповідно до додаткових угод сторонами встановлено загальний ліміт кредитування за договором №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 у розмірі 444025220 грн (додаткова угода №37 від 11.12.2023), а також змінено строк кредитування та проведення кредитних операцій за договором №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 до 30.03.2024 включно (додаткова угода №6 від 05.11.2021).
10.12.2021 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" ("Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" ("Клієнт") укладено додатковий договір №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА10 про відкриття та обслуговування непокритого акредитива (далі – додатковий договір №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА10 від 10.12.2021).
Згідно з пунктом 1 додаткового договору №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА10 від 10.12.2021 протягом передбаченого цим додатковим договором строку Банк у порядку, визначеному цим додатковим договором та чинним законодавством України, за дорученням Клієнта відкриває та обслуговує документарний акредитив.
За умовами пунктів 2.1, 2.2 додаткового договору №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА10 від 10.12.2021 Банк за дорученням Клієнта проводить розрахунки за акредитивом відповідно до чинного законодавства України та Уніфікованих правил та звичаїв для документарних акредитивів. Розрахунки за акредитивом можуть здійснюватися як за рахунок власних коштів Клієнта, так і за рахунок кредитних коштів, отриманих Клієнтом від Банку на умовах цього додаткового договору.
Положеннями пунктів 3.1-3.5 додаткового договору №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА10 від 10.12.2021 Банк відкриває Клієнту невідновлювальну кредитну лінію із лімітом у сумі 150295200 грн, який було змінено додатковою угодою №7 від 11.12.2023 на 147295200 грн, що дорівнює сумі акредитиву, визначеній у заяві, з метою формування покриття за акредитивом, відкритим згідно з цим додатковим договором, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит в межах строку кредитування, встановленого у пункті 3.4 цього додаткового договору, та сплатити плату за Кредит на умовах і в строки, визначені генеральним кредитним договором та додатковим договором, та виконувати свої зобов`язання за цим додатковим договором. Базовий розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість встановлюється у розмірі 25% річних. Цільове використання кредиту: формування покриття за акредитивом, відкритим згідно з цим додатковим договором. Кредитна лінія відкривається з 10.12.2021 по 08.04.2022, який було продовжено до 02.12.2023 на підставі додаткової угоди №6 від 03.04.2023.
17.12.2021 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" ("Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" ("Клієнт") укладено додатковий договір №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА11 про відкриття та обслуговування непокритого акредитива (далі – додатковий договір №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА11 від 17.12.2021).
Відповідно до пунктів 3.1-3.5 додаткового договору №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА11 від 17.12.2021 Банк відкриває Клієнту невідновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 149700020 грн, що дорівнює сумі акредитиву, визначеній у заяві, з метою формування покриття за акредитивом, відкритим згідно з цим додатковим договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит в межах строку кредитування, встановленого у пункті 3.4 цього додаткового договору, та сплатити плату за кредит на умовах і в строки, визначені генеральним кредитним договором та додатковим договором, та виконувати свої зобов`язання за цим додатковим договором. Базовий розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість встановлюється у розмірі 25% річних. Цільове використання кредиту: формування покриття за акредитивом, відкритим згідно з цим додатковим договором. Кредитна лінія відкривається з 17.12.2021 по 16.04.2022. Строк було продовжено до 13.12.2023 на підставі додаткової угоди №6 від 03.04.2023. За користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим додатковим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у визначеному у пункті 3.2     додаткового договору та чинному на дату виникнення простроченої заборгованості, збільшеного на 5 (п`ять) процентних пункти.
25.08.2023 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" ("Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" ("Клієнт") укладено додатковий договір №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА19 про відкриття та обслуговування непокритого акредитива (далі – додатковий договір №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА19 від 25.08.2023).
В силу пунктів 3.1-3.5 додаткового договору №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА19 від 25.08.2023 Банк відкриває Клієнту невідновлювальну кредитну лінію із лімітом у сумі 46980000 грн, що дорівнює сумі акредитиву, визначеній у заяві, з метою формування покриття за акредитивом, відкритим згідно з цим додатковим договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит в межах строку кредитування, встановленого у пункті 3.4 цього додаткового договору, та сплатити плату за кредит на умовах і в строки, визначені генеральним кредитним договором та додатковим договором, та виконувати свої зобов`язання за цим додатковим договором. Базовий розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість встановлюється у розмірі 25% річних. Цільове використання кредиту: формування покриття за акредитивом, відкритим згідно з цим додатковим договором. Строк кредитування: кредитна лінія відкривається з 25.08.2023 по 07.01.2024. За користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим додатковим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у визначеному в пункті 3.2 додаткового договору та чинному на дату виникнення простроченої заборгованості, збільшеного на 5 (п`ять) процентних пункти. Права та обов`язки Банку та Клієнта щодо надання будь-якого траншу кредиту за цим додатковим договором виникають в день здійснення Банком сплати за акредитивом на суму, яка сплачується.
30.08.2023 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" ("Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" ("Клієнт") укладено додатковий договір №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА20 про відкриття та обслуговування непокритого акредитива (далі – додатковий договір №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА20 від 30.08.2023).
За умовами пунктів 3.1-3.5 додаткового договору №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА20 від 30.08.2023 Банк відкриває Клієнту невідновлювальну кредитну лінію із лімітом у сумі 100050000 грн, що дорівнює сумі акредитиву, визначеній у заяві, з метою формування покриття за акредитивом, відкритим згідно з цим додатковим договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит в межах строку кредитування, встановленого у пункті 3.4 цього додаткового договору, та сплатити плату за кредит на умовах і в строки, визначені генеральним кредитним договором та додатковим договором, та виконувати свої зобов`язання за цим додатковим договором. Базовий розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість встановлюється у розмірі 25% річних. Цільове використання кредиту: формування покриття за акредитивом, відкритим згідно з цим додатковим договором. Строк кредитування: кредитна лінія відкривається з 30.08.2023 по 07.01.2024. За користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим додатковим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у визначеному в пункті 3.2 додаткового договору та чинному на дату виникнення простроченої заборгованості, збільшеного на 5 (п`ять) процентних пункти. Права та обов`язки Банку та Клієнта щодо надання будь-якого траншу кредиту за цим додатковим договором виникають в день здійснення Банком сплати за акредитивом на суму, яка сплачується.
За твердженням ініціюючого кредитора, Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" в порушення умов додаткових договорів №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА20 від 30.08.2023, №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА10 від 10.12.2021, №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА11 від 17.12.2021 та №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА19 від 25.08.2023 не виконало належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим у боржника виникла прострочена заборгованість у розмірі 100050000 грн, 147295200 грн, 149700020 грн та 46980000 грн відповідно.
Посилаючись на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" умов договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020, а саме: пункту 4.2.20 (умови якого змінено на підставі додаткової угоди №12 від 24.12.2021), відповідно до якого Позичальник протягом 90 календарних днів з дати оформлення в забезпечення банку поруки директора Позичальника – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не оформив відповідну поруку фізичної особи кінцевого бенефіціарного власника Позичальника, Банком нараховано штраф у розмірі 50000 грн.
Крім того, ініціюючий кредитор зазначає, що в порушення пункту 4.2.21 договору №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 Позичальник не забезпечив по кожному із                 4 (чотирьох) акредитивів оформлення/дооформлення в забезпечення банку майнових права на грошові кошти, що будуть розміщені Позичальником та/або майновим поручителем за Позичальника на строковому(-их) вкладному(-их) (депозитному(-их) рахунку(-ах) у Банку в сумі не менше 35% від суми кожного документарного інструменту, що надається, на строк, що буде перевищувати термін дії такого документарного інструменту щонайменше на       15 календарних днів, по кожному, з огляду на що Банком нараховано штраф у розмірі 200000 грн (50000 грн х 4 акредитива = 200000 грн).
З метою досудового врегулювання та сплати заборгованості за договором №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" лист-вимогу №175/14886/2024 від 22.05.2024, в якій вимагало виконати порушене зобов`язання та повністю повернути всю суму кредиту за договором, а також сплатити штрафні санкції. 
На адресу боржника направлялись вимоги ініціюючого кредитора про сплату штрафу №172/6420/2024 від 29.02.2024 та №172/3531/2024 від 01.02.2024, які залишені боржником Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" без задоволення.
У матеріалах справи містяться банківські виписки по рахункам боржника та детальний розрахунок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за договором №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020.
Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" за генеральним кредитним договором №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 (зі змінами та доповненнями), у тому числі за додатковими договорами до нього (зі змінами та доповненнями), визначена ініціюючим кредитором у загальній сумі 444275220 грн, з яких: 
-147295200 грн – заборгованість за додатковим договором №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА10 від 10.12.2021;
-149700020 грн – заборгованість за додатковим договором №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА11 від 17.12.2021; 
-46980000 грн – заборгованість за додатковим договором №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА19 від 25.08.2023; 
-100050000 грн – заборгованість за додатковим договором №493/2020/ООД-КБ-ГКД-НА20 від 30.08.2023;
-50000 грн – штраф за невиконання пункту 4.2.20 генерального кредитного договору у січні місяці 2024 року;
-200000 грн – штраф за невиконання пункту 4.2.21 генерального кредитного договору у лютому місяці 2024 року.
З матеріалів справи також вбачається, що 10.01.2023 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" ("Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" ("Позичальник") укладено кредитний договір №3/2023/ООД-КБ-О про надання кредиту у формі овердрафту (далі – договір №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023).
За умовами пунктів 1.1-1.4 договору №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 Банк надає Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування шляхом сплати з поточного рахунку Позичальника, відкритого в Банку, розрахункових документів на суму, що перевищує залишок на такому рахунку, але в межах визначеного договором ліміту овердрафту. Овердрафт надається Позичальнику за поточним рахунком Позичальника № НОМЕР_2 у національній валюті. Ліміт овердрафту за договором встановлюється у розмірі 55000000 грн і не може бути перевищений протягом строку, визначеного у пункті 1.3 договору. Ліміт овердрафту за договором встановлюється з 10.01.2023 до 09.01.2024 (включно). Кредитні кошти, надані Банком в межах ліміту овердрафту, визначеного у пункті 1.2, повинні бути повернуті Позичальником не пізніше останнього дня строку, на який встановлено ліміт овердрафту, а також повинні повертатись Позичальником відповідно до пункту 3.12 договору протягом строку, визначеного у пункті 1.3 договору. Овердрафт надається Позичальнику для поповнення обігових коштів.
Пунктами 3.1-3.8 договору №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 передбачено, що кредитування Позичальника згідно з договором здійснюється шляхом оплати з поточного рахунку платіжних документів Позичальника на суму, що перевищує залишок на такому рахунку але в межах ліміту овердрафту, визначеного у пункті 1.2 договору, та відповідно до цільового призначення овердрафту та виключно після оплати Позичальником комісій у порядку, передбаченому договором. Датою (днем) повернення овердрафту, наданого Банком, вважається операційний день, на кінець якого на Поточному рахунку Позичальника відсутнє дебетове сальдо. За користування овердрафтом в межах строку кредитування, визначеного у пункті 1.3 договору, Позичальник сплачує Банку плату за овердрафт на умовах та в строки, визначені цим договором. Базовий розмір процентів за користування овердрафтом в межах строку кредитування на строкову заборгованість встановлюється у розмірі 24,5% річних. Проценти за користування овердрафтом нараховуються на щоденні дебетові залишки по поточному рахунку Позичальника або на дебетові залишки по окремому рахунку для обліку кредитної заборгованості, перенесеної з поточного рахунку, виходячи з процентної ставки у розмірі базової відповідно до абзацу першого цього пункту договору, або процентної ставки на прострочену заборгованість, визначеної у пункті 3.13 договору. Нарахування здійснюється починаючи з дня надання овердрафту згідно з пунктом 3.2 договору по день, що передує дню повної сплати овердрафту (методом "факт/360", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році).
В силу пунктів 4.1.1-4.2.2 договору №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 Банк зобов`язується з моменту набуття чинності договором та відповідно до його умов сплачувати з поточного рахунку Позичальника платіжні інструкції на суму, що перевищує залишок на такому рахунку, але в межах ліміту овердрафту, визначеного у пункті 1.2 договору, та оплати Позичальником комісій у порядку передбаченому договором. Позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування овердрафтом, комісії, та проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором, на умовах та в порядку, передбачених договором, а також суми передбачених договором штрафів/пені/платежів згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.
У пунктах 5.1-5.3 договору №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 узгоджено, що у випадку порушення Позичальником зобов`язань за договором овердрафту, Банк має право відмовитися від виконання своїх зобов`язань, при цьому Позичальник зобов`язаний відшкодувати Банку збитки, а також сплатити штрафні санкції, пеню та інші видатки, понесені Банком за договором. За порушення визначених у договорі про надання кредиту на умовах овердрафту строків (термінів) повернення овердрафту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій Позичальник зобов`язаний сплатити Банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченої фактичної заборгованості, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня 
Відповідно до пункту 5.4.1 договору №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 та додатку №8 до договору за невиконання зазначених зобов`язань передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 50000 грн. Порядок/періодичність застосування штрафу: за кожен випадок невиконання за результатами щоквартального моніторингу, у разі, якщо умови пункту 4.2.6 не виконані хоча б за один місяць попереднього кварталу, що складає суму 100000 грн.
Посилаючись на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" пункту 4.2.6 договору №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023, Банком нараховано штраф за 4 квартал 2023 року у розмірі 100000 грн.
У матеріалах справи містяться банківські виписки по рахункам боржника та детальний розрахунок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за договором №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023.
Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" за договором №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 визначена ініціюючим кредитором у загальній сумі 48363287,76 грн, з яких:
-48263287,76 грн – прострочена заборгованість по кредиту; 
-100000 грн – штраф за невиконання пункту 4.2.6 договору №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 у 4 кварталі 2023 року.
Отже, заявлений ініціюючим кредиторам в межах цієї справи загальний розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за договорами №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 та №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 складає 492638507,76 грн.
Не погашення боржником зазначеної заборгованості стало підставою для звернення Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання".
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" та введення процедури розпорядження майном боржника, оскільки заявлені до визнання грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" підтверджені належними та допустимими доказами, а також відповідають обставинам, викладеним у заяві про відкриття провадження у справі. Крім того, місцевий господарський суд встановив, що станом на дату проведення підготовчого засідання спір про право відсутній, заборгованість не погашена і законодавчі заборони щодо відкриття провадження у даній справі відсутні.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з вищенаведеним висновком Господарського суду Одеської області з огляду на наступне.
В силу статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства неплатоспроможність – це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання – це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.
Право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор (частина друга статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства).
Частинами першою, третьою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства, серед іншого, унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором у письмовій формі та повинна містити, зокрема: виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви; відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.
Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.
Саме така правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 15.10.2020 у справі №922/1174/20.
Згідно з частиною першою статті 35 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. Також ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої:
-перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом (абзац 1 частини першої);
-у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи (частина друга);
-якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість (частина третя);
-за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі (частина п`ята);
-господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду (частина шоста).
Отже, системний аналіз вищенаведених норм права свідчить про те, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: (1) наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого (зобов`язання) сплив на дату звернення кредитора до суду; (2) відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; (3) не задоволення боржником у повному обсязі вимог ініціюючого кредитора до підготовчого засідання суду.
Відтак основним завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є: перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності/відсутності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.
Провадження у справах про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета – ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (постанова Верховного Суду від 16.06.2022 у справі №905/813/20).
З огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.
Аналогічний правовий висновок Верховного Суду міститься в постанові від 22.09.2021 у справі №911/2043/20.
У постанові Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №910/2528/22 судом касаційної інстанції наголошено на тому, що використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.
Обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство. Відсутність розрахунку тих вимог, що їх наводить ініціюючий кредитор у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство виключає можливість відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки покладає на суд тягар арифметичної перевірки викладених у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство сум (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №904/3251/20).
Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі та у порядку, передбаченому статтями 74, 76-77 Господарського процесуального кодексу України, виходячи із правової природи правовідносин, які виникли між боржником та його кредитором.
Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19 та від 28.01.2021 у справі №910/4510/20).
Беручи до уваги важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі.
Така правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2042/20.
Звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, по суті, є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду. При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №911/2043/20).
Однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства є можливість суду обрати з двох варіантів рішення (відкриття провадження у справі про банкрутство або відмову у відкриття у справі про банкрутство) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника та ініціюючого кредитора, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про банкрутство.
Як зазначалося вище, у даній справі заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" обґрунтована неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договорами №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 (зі змінами та доповненнями) та №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.
Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частин першої, другої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
В силу частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України унормовано, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Отже, договори №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 (зі змінами та доповненнями) та №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 стали підставами виникнення у сторін господарського зобов`язання відповідно до статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України.
Укладаючи договір, сторони останнього мають право очікувати на те, що все, що обумовлено укладеним між ними правочином, буде виконано контрагентом зацікавленої сторони. Зазначене випливає з норми статті 629 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а також відповідає загальноприйнятому принципу pacta sunt servanda.
Згідно з положеннями статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
У даному випадку господарському суду необхідно встановити обставину наявності/відсутності заявленої ініціюючим кредитором заборгованості та її розмір (у разі наявності), при цьому відповідна обставина має бути встановлена виходячи з наявних у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які відображають реальні господарські операції за вищенаведеним правочином та зміст таких операцій.
Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання товару/роботи/послуги і подальшою господарською діяльністю.
Колегія суддів вбачає, що надання ініціюючим кредитором грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" на виконання укладених між ними договорів №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 (зі змінами та доповненнями) та №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по рахункам боржника. 
Водночас доказів повного та своєчасного виконання боржником взятих на себе на підставі вищенаведених договорів зобов`язань до суду не подано.
Перевіривши надані ініціюючим кредитором детальні розрахунки заборгованості, суд апеляційної інстанції зазначає про їх обґрунтованість, арифметичну правильність та повну відповідність наявним у матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим документально підтверджений розмір грошових вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" становить 492638507,76 грн.
Більше того, факт наявності заборгованості за договорами №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 (зі змінами та доповненнями) та №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023 у вказаному ініціюючим кредитором розмірі не заперечувався боржником у поданому до місцевого господарського суду відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Враховуючи викладені вище норми права та узгоджені сторонами умови         договорів №493/2020/00Д-КБ-ГКД від 10.12.2020 (зі змінами та доповненнями) та №3/2023/ООД-КБ-О від 10.01.2023, беручи до уваги не подання до суду першої інстанції доказів виконання боржником взятих на себе на підставі вищенаведених договорів зобов`язань, що зумовлює наявність у останнього відповідного боргу, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості грошових вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", відображених у поданій ним заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання".
Відтак Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" має невиконане грошове зобов`язання перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" у сумі 492638507,76 грн, строк виконання якого настав, при цьому жодного належного у розумінні процесуального закону доказу на підтвердження спроможності боржника виконати вказане зобов`язання до суду не подано.
Поряд з цим, обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника є встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора. 
Щодо поняття "спір про право" у розумінні частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства колегія суддів звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.02.2022 у справі №910/4918/21, згідно з якою спір про право – це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, яка виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншої і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Тому, вирішуючи питання, чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків і неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може спостерігатися також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.
Отже, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням, невизнанням або недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.
Правова категорія "спору про право", яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як в процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у складі вимог кредитора, а відтак відсутності можливості, на цій стадії судового провадження, встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника (висновок Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2042/20).
Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.
Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище.
Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній, зокрема, в постановах від 20.03.2024 у справі №911/1005/23 та від 06.04.2023 у справі №902/650/20.
У постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №922/2503/20 висловлено правову позицію про те, що заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, беззаперечно свідчить про наявність спору про право, у розумінні положень частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів існування будь-якого спору, зокрема, у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, що подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Враховуючи вищевикладене, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відсутність підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за встановлених обставин, які свідчать про наявність у боржника невиконаних грошових зобов`язань перед кредитором, строк яких настав, та відсутність між кредитором і боржником спору про право стосовно заявлених вимог, які до підготовчого засідання суду останнім у повному обсязі не задоволені.
Доводи апелянта щодо існування чинної ухвали Господарського суду Запорізької області від 22.08.2024 у справі №908/1955/24 про затвердження плану санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" до відкриття провадження у справі про банкрутство та щодо наявності провадження у справі №908/2933/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання", яке було відкрито 29.07.2025 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Крам`є", поданою за місцезнаходженням боржника до Господарського суду Запорізької області 06.11.2024, тобто вже після постановлення ухвали Господарського суду Одеської області від 23.07.2024 про відмову у відкритті провадження у справі №916/2453/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", що, на переконання скаржника, виключає можливість відкриття оскаржуваною ухвалою провадження у справі №916/2453/24, з огляду на існування відповідної законодавчої заборони, колегією суддів оцінюються критично, враховуючи наступне.
Відповідно до частини шостої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Пунктом 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
За умовами частини тринадцятої статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства – справи про банкрутство розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника – юридичної особи, фізичної особи або фізичної особи-підприємця.
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 26.04.2023 у справі №904/2154/22 зазначив, що територіальна юрисдикція справи про банкрутство юридичних осіб за критерієм місцезнаходження боржника у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство юридичних осіб має визначатись на дату подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідно до реєстраційних даних боржника. Відповідно, днем подання цієї заяви є день безпосереднього подання заяви в суд першої інстанції, здавання її на пошту чи подання іншими відповідними засобами зв`язку.
Зміна місцезнаходження боржника після подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не тягне за собою зміни підсудності такої справи. Отже, якщо місцевий господарський суд прийняв до свого розгляду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство з додержанням правил територіальної юрисдикції (підсудності), то заява має бути ним розглянута у підготовчому засіданні навіть у разі перереєстрації боржником свого місцезнаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
У застосуванні наведених положень, враховуючи, що порушення як двома місцевими господарськими судами, так і одним і тим самим господарським судом щодо одного і того ж самого суб`єкта господарювання різних проваджень у справах за правилами Кодексу України з процедур банкрутства (про банкрутство, щодо санації до відкриття провадження у справі про банкрутство) суперечить завданням господарського судочинства, встановленим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, таким основним засадам і принципам господарського судочинства як: верховенство права; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо, колегія суддів доходить таких висновків:
1) з моменту звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство факт зміни місцезнаходження боржника не має юридичного значення, оскільки він не породжує правових наслідків у вигляді процесуальних дій чи рішень, адже суд, отримавши заяву кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, у питанні визначення місцезнаходження боржника, покладається на відповідні відомості, зазначені у заяві;
2) умовою розгляду по суті кожної із заяв щодо порушення та здійснення стосовно боржника однакових або різних проваджень, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства (про відкриття провадження у справі про банкрутство та санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство), з дослідженням та оцінкою обґрунтованості відповідних вимог, зокрема, і на предмет підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство у випадках, передбачених Законом (частина перша статті 37, частина п`ята статті 38 та абзац другий частини четвертої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства), або для прийняття заяви про затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство (частина шоста статті 5 Кодексу України з процедур банкрутства), є, насамперед, врахування та дотримання порядку розгляду тих заяв, що календарно надійшли пізніше ніж перша із них (яка прийнята судом до розгляду);
3) дотримання порядку розгляду тих заяв, що календарно надійшли пізніше ніж перша із них (яка прийнята судом до розгляду), а також застосування відповідних визначених законом процесуальних наслідків є умовою для забезпечення судами принципу концентрації у справах про банкрутство, закріпленому в окремих нормах Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, у нормах, які призначені запобігти відкриттю декількох передбачених Кодексом України з процедур банкрутства проваджень щодо одного боржника, а саме:
-частина перша статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства: господарський суд відмовляє у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо стосовно боржника відкрито провадження у справі про банкрутство або заява надійшла від кредитора, вимоги якого включені до затвердженого плану санації відповідно до статті 5 цього Кодексу, і відсутні докази невиконання зобов`язань за таким планом санації;
-частина шоста статті 5 цього Кодексу: господарський суд відмовляє у прийнятті заяви про затвердження плану санації, якщо стосовно боржника відкрито провадження у справі про банкрутство.
Дотримання порядку розгляду тих заяв, що календарно надійшли пізніше ніж перша із них (яка прийнята судом до розгляду), а також застосування відповідних визначених законом процесуальних наслідків є умовою для забезпечення судами принципу концентрації у справах про банкрутство, закріпленому в окремих нормах Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, у нормах, які призначені запобігти відкриттю декількох передбачених Кодексом України з процедур банкрутства проваджень щодо одного боржника.
Таким чином, спеціальний закон – Кодекс України з процедур банкрутства не допускає прийняття заяв щодо відкриття та здійснення стосовно одного того ж самого суб`єкта господарювання декількох однакових або різних проваджень у справах за правилами Кодексу України з процедур банкрутства (про банкрутство, щодо санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство), а, відповідно, не допускає порушення та здійснення одним або кількома місцевими господарськими судами одночасно відповідних проваджень, оскільки це суперечить завданням господарського судочинства, встановленим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, у тому числі таким основним засадам і принципам господарського судочинства як: верховенство права; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо.
Відтак прийняття судом заяви про відкриття щодо суб`єкта господарювання провадження у справі за правилами Кодексу України з процедур банкрутства (про банкрутство, санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство), з подальшим здійсненням розгляду відповідного питання (щодо відкриття провадження у відповідній справі та здійснення щодо суб`єкта господарювання відповідного провадження у такій справі) не допускає/виключає прийняття в подальшому тим самим або іншим господарським судом щодо того самого суб`єкта господарювання іншої заяви, яка надійшла пізніше – про здійснення аналогічного або іншого провадження у справі за правилами Кодексу України з процедур банкрутства.
З огляду на викладене та враховуючи ухвалення за іншим місцем реєстрації боржника Господарським судом Запорізької області у справі №908/1955/24 (за заявою боржника про затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство) рішення про прийняття цієї заяви 15.07.2024, тобто після звернення кредитора 31.05.2024 із заявою про відкриття провадження у цій справі про банкрутство боржника та ухвалення судом 10.06.2024 про прийняття відповідної заяви у цій справі з призначенням її до розгляду у підготовчому засіданні, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 у справі №908/1955/24 про прийняття заяви боржника про затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника не має юридичного значення для цієї справи, так само як і прийнята в подальшому ухвала Господарського суду Запорізької області від 22.08.2024 у справі №908/1955/24, якою зокрема, затверджено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання".
Отже, зазначені ухвали у справі №908/1955/24, можливість постановлення яких обумовлена в тому числі і діями боржника зі зміни його місцезнаходження, не породжують для цієї справи правових наслідків у вигляді процесуальних дій чи рішень під час вирішення питання щодо відкриття провадження у даній справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", та не зумовлюють ухвалення судом у цій справі відповідного рішення про відмову у відкритті провадження.
Стосовно встановленої ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 у справі № 908/1955/24, на яку посилається апелянт, обставини включення боржником до плану санації в порядку статті 5 Кодексу України з процедур банкрутства згідно із поданою ним заявою у вказаній справі, зокрема, вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", то такі дії та відповідна поведінка Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" у справі №908/1955/24 та у цій справі на стадії вирішення в суді першої інстанції щодо відкриття провадження у справі про банкрутство боржника є суперечливою, непослідовною та недобросовісною, оскільки останній одночасно заперечив у цій справі заявлені ініціюючим кредитором до боржника грошові вимоги, однак визнав їх у межах ініційованого ним іншого провадження – щодо санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство, включивши такі вимоги кредитора до плану санації. У зв`язку з викладеним апеляційний господарський суд зазначає, що між ініціюючим кредитором та боржником відсутній спір про право стосовно заявлених грошових вимог у розумінні положень частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, який підлягає вирішенню в позовному порядку, що виключає відмову у відкритті провадження у цій справі за наведеної підстави.
Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 04.03.2025 у цій справі.
Твердження скаржника щодо наявності ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.07.2025 про відкриття провадження у справі №908/2933/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Крам`є", поданою 06.11.2024, жодним чином не зумовлюють наявності правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, постановленої Господарським судом Одеської області за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", поданої 31.05.2024, тобто календарно раніше, у період, коли боржник був зареєстрований у місті Одесі. Отже, виходячи з вказаних обставин, у даному випадку саме Господарський суд Одеської області діє як суд, встановлений законом, який правомірно оскаржуваною ухвалою відкрив провадження у справі про банкрутство з цілковитим додержанням правил територіальної підсудності та відповідно до імперативних вимог Кодексу України з процедур банкрутства.
Посилання апелянта на те, що місцевим господарським судом не було розглянуто клопотання боржника про відмову у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" у цій справі, відхиляються апеляційним господарським судом внаслідок їх помилковості, адже відповідне клопотання було розглянуте протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2025, що підтверджується протоколом відповідного судового засідання, зауваження на який у порядку статті 224 Господарського процесуального кодексу України у матеріалах справи відсутні.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність відкриття провадження у даній справі про банкрутство, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-постачання" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.08.2025 про відкриття провадження у справі №916/2453/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 09.12.2025.

Головуючий суддя                                                                                 С.В. Таран

Суддя                                                                                                     К.В. Богатир

Суддя                                                                                                     Л.В. Поліщук