ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/30299/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року (суддя Дєєв М.В.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» звернулось до суду із позовом до Дніпровської митниці, в якому просить: 
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товарів від 18.09.2024 року № 24UA11000000060-КТ та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA110080/2024/000204;
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 18.09.2024 року № 24UA11000000061-КТ та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000203;
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 30.08.2024 року №24UA11000000053-КТ та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000189;
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 30.08.2024 року №24UA11000000054-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000186;
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 01.10.2024 року № 24UA11000000063-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000225;
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 01.10.2024 року №24UA11000000064-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000227;
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 04.10.2024 року №24UA11000000066-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000228;
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 02.10.2024 року №24UA11000000065-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000226.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін у справі №160/29967/24. Роз`єднано позовні вимоги у справі №160/29967/24 у 8 самостійних проваджень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року прийнято до провадження адміністративну справу № 160/30299/24 та відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 30.08.2024 року № 24UA11000000053-КТ та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000189.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року задоволено позовні вимоги.
Визнано протиправними та скасовано рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 30.08.2024 року № 24UA11000000053-КТ та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000189.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4844,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці.
26.02.2025 Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ», яка надійшла 25.02.2025, про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 375,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» строк на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та призначено вказану заяву до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з 11.03.2025 року.
03.03.2025 від Дніпровської митниці надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просить відмовити в задоволенні заяви про розподіл судових витрат ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» у справі № 160/29967/24 у повному обсязі, обґрунтовуючи наступним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 у справі №160/29967/24 позовні вимоги ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» роз`єднано у 8 самостійних проваджень, які були розглянуті та рішеннями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року позовні вимоги задоволені. Представником позивача у кожній з цих справ подано заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення про стягнення з Дніпровської митниці судових витрат на суму 15 375,00 грн за кожну справу. До заяви про ухвалення додаткового рішення надано, зокрема, рахунок на оплату від 18.11.2024 №212 у справі №29967/24 на суму 51 000 грн., платіжну інструкцію від 22.11.2024 №4807 на суму 50 000 грн та Акт приймання-передачі виконаних робіт від 24.02.2025 на суму 15 375, 00 грн. Зазначені документи містять розбіжності у розмірах вартості послуг за наданняправничої допомоги. При цьому, представником позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення наведено розрахунок витрат на правничу допомогу пропорційно у розмірі від понесених позивачем витрат на підготовку позову, що складає 6 375, 00 грн. У той час, як за підготовку відповіді на відзиву кожній справі адвокатом витрачено 3 години, що вартує 9 000 грн. Підготовка відповідей на відзив, які надані представником позивача у цій справі, містять розрахунок вартості послуг адвоката, виходячи з вартості години роботи адвоката 3000,00 грн, що є значно завищеними, оскільки підготовка таких документів не потребувала значного часу, збирання доказів для підготовки та містить аналогічний текст у всіх восьми документах. Таким чином, Дніпровська митниця вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 15 375 грн. за одну справу є значно завищеним, неспівмірним зі складністю справи, необґрунтованим та таким, що не підлягає відшкодуванню.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» до Дніпровської митниці  про визнання протиправними та скасування рішень.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» судові витрати у розмірі 1000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці.
В іншій частині заяви відмовлено.
Позивач, не погодившись з таким додатковим рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні судових витрат з Дніпровської митниці на професійну правничу допомогу у розмірі 14 375,00 грн. та ухвалити у цій частині нове додаткове рішення про стягненні судових витрат з Дніпровської митниці на професійну правничу допомогу у розмірі 15 375,00 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає критеріям законності і обґрунтованості.
Позивачем заявлено до компенсації з відповідача загальну суму судових витрат позивача у справі №160/30299/24, що становить 15 375,00 грн. Усі судові витрати були сплачені Позивачем, про що свідчать відповідні платіжні інструкції, додані до заяви Позивача про розподіл судових витрат.
Разом з тим, суд зменшив витрати на правничу допомогу до 1000,00 грн. Судом зроблено висновок, що розумним та співмірним розміром професійної правової допомоги, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є лише 1 000,00 грн. 
Скаржник вважає, що обсяг наданих послуг є абсолютно співмірним з заявлений позивачем судовими витратами. 
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
В обґрунтування якого зазначено, зокрема, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 у справі N» 160/29967/24 позовні вимоги ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» роз`єднано в самостійні провадження, яким присвоєно наступні номери: 160/30296/24, 160/30299/24, 160/30301/24,160/30306/24,160/30308/24, 160/30312/24.
Зазначені справи були розглянуті та рішеннями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року позовні вимоги задоволені. 
Представником позивача у кожній з цих справ подано заяви до Дніпропетровського^^ окружного адміністративного суду про розподіл судових витрат та ухвалення - додаткового рішення про стягнення з Дніпровської митниці судових витрат на суму 15 375,00гри. за кожну справу.
До заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача надано, зокрема, рахунок на оплату від 18.11.2024 №212 у справі №29967/24 на суму 51 000 грн., платіжну інструкцію від 22.11.2024 №4807 на суму 50 000 грн. та Акт приймання-передачі виконаних робіт від 24.02.2025 на суму 15 375, 00 грн.
Зазначені документи містять розбіжності у розмірах вартості послуг за надання правничої допомоги.
При цьому, представником позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення наведено розрахунок витрат на правничу допомогу пропорційно у розмірі від понесених позивачем витрат на підготовку позову, що складає 6 375, 00 грн.
Так, суд прийшов до правомірного висновку, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 15 375 гри за одну справу є значно завищеним, неспівмірним зі складністю справи, необґрунтованим та таким, що не підлягає відшкодуванню у повному обсязі.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу заявником надано копії:
- договору про надання правової допомоги від 11.12.2019 №51/2019 з додатками №№1,2;
- акту приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.02.2025;
- рахунку на оплату від 11.12.2019 №51/2019 від 18 листопада 2024 року №212-160/29967/24;
- платіжної інструкції від 22.11.2024 року № 4807.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» та Адвокатським об`єднанням «ГРУПА БІЗНЕС ПАРТНЕРІВ», в особі керуючого партнера Проскурні Тетяни Володимирівни 11.12.2019 року укладено Договір №51/2019 про надання правової допомоги.
Згідно акту приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.02.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» прийняло надані Адвокатським об`єднанням наступні послуги згідно з договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 №51/2019 у рамках судової справи №160/30299/24, виходячи з розрахунку 3000 грн. за годину роботи адвоката:
1) 01.11.2024 – 09.11.2024: 6375 грн за 2,125 год – підготовка позовної заяви до суду щодо визнання протиправними та скасування рішень Дніпровської митниці щодо класифікації товару та карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;
2) 09.12.2024: 9000 грн за 3 год – підготовка відповіді на відзив.
Всього - 15 375 грн.
Рахунком на оплату від 18 листопада 2024 року №212-160/29967/24 за правничу допомогу у судовій справі №160/29967/24 за договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 №51/2019 виставлено до сплати 51000 грн.
Платіжною інструкцією від 22.11.2024 року № 4807, в призначенні платежу якої вказано – оплата за правничу допомогу у судовій справі №160/29967/24 за договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 року №51/2019 підтверджено сплату 50000 грн.
Задовольняючи частково заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 1000 гривень.
Відповідно до п.3 ч. 1, ч. 2 та 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього   Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Положення частин 1 та 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Відповідно до   статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
На підтвердження складу та розміру витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто законодавець визначив, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.
Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу (постанови Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі №907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18).
Також, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Така позиція є усталеною і підтверджується постановами Верховного Суду, наприклад від 01.09.2021 у справі №178/1522/18, від 10.11.2021 у справі №329/766/18, від 23.12.2021 у справі № 923/560/17, від 28.09.2021 у справі №160/12268/19, від 04 грудня 2023 року справа №420/329/21.
Також, зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17). 
Позивачем до суду подана заява про винесення додаткового рішення суду стосовно розподілу судових витрат, а саме позивач просить стягнути з відповідача суму витрат на правничу допомогу у розмірі 15 375,00 грн. 
Дослідивши докази стосовно витрат позивача на правничу допомогу, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу  у сумі 1000 грн. 
Вирішуючи питання щодо розміру витрат правничої допомоги, суд виходив з критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов правильного висновку щодо зменшення їх розміру. 
Як зазначалось, позивач звернувся до суду із позовом до Дніпровської митниці, в якому просив  визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін у справі №160/29967/24. Роз`єднано позовні вимоги у справі №160/29967/24 у 8 самостійних проваджень.
Усі оскаржувані рішення у первісному позові, прийняті з аналогічних підстав, обґрунтовуються аналогічними доводами на підтвердження яких, до позову долучено аналогічні докази.       
При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що дана справа в силу пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності.
Також, рахунком на оплату за правничу допомогу у судовій справі №160/29967/24 за договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 №51/2019 від 18 листопада 2024 року №212-160/29967/24 виставлено до сплати 51000 грн, а платіжною інструкцією від 22.11.2024 № 4807, в призначенні платежу якої вказано – оплата за правничу допомогу у судовій справі №160/29967/24 за договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 №51/2019 підтверджено сплату 50000 грн.
Як зазначалось, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Колегія суддів враховує, що дана справа є типовою, тому розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним з категорією даної справи, не відповідають характеру спірних правовідносин та предмету доказування у даній справі незначної складності, отже підлягають зменшенню.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сумарно відшкодуванню підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.
За положенням ч. 2    ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров