Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року Справа№200/6808/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду, через свого представника- адвоката Матвійчук Н.Є., яка діє на підставі ордеру від 04.09.2025, звернувся із позовною заявою ОСОБА_1 (далі-позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі-відповідач), в якій просить суд: 
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 02.12.2015 по 27.09.2020 у розмірі 130 248,08 грн;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 02.12.2015 по 27.09.2020 з урахуванням виплачених сум у розмірі 89 075,43 грн.
В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2021 у справі №200/11109/21 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 02.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008, з 01.03.2018 із урахуванням фіксованої індексації. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 02.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008, з 01.03.2018 із урахуванням фіксованої індексації. Відмовляючи у стягненні суми індексації судом зазначено, що визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача належить до компетенції відповідача, і суд не має повноважень здійснювати її розрахунок до моменту його проведення відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.
Військовою частиною на виконання рішення у справі №200/11109/21 від 25.11.2021 виплачено 27.12.2022 індексацію грошового забезпечення у розмірі 130 248,08 грн. Після отримання представником стягувача архівних відомостей про нараховане і виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення, проведено розрахунки сум індексації грошового забезпечення, з яких, на думку позивача, розмір виплаченої ОСОБА_1 індексації є меншим, ніж передбачено законодавством, разом сума індексації з грудня 2015 року до вересня 2020 року складає 219 323,51 грн. Отже, заборгованість з виплати індексації за розрахунками позивача складає 89 075,43 грн.
Вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду із даним позовом.
08 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, зазначив, що згідно довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 від 10.09.2025 № 1326, за період з 01.12.2015 по 26.08.2020 йому було нараховано кошти з розрахунку базових місяців для нарахування індексації – січень 2008 року, березень 2018 року. Вказана довідка також містить деталізовану інформацію про розрахунок індексації за вказаний період, який здійснено у відповідності до вимог Порядку № 1078. Хибність розрахунку позивача виникає у зв`язку з його невірним врахуванням певних складових грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та «винагороди АТО/ООС», які мають по своїй суті разовий характер та не повинні враховуватись при розрахунку підвищення грошового забезпечення Позивача у березні 2018 року. Відповідач зауважив, що на відміну від інших складових грошового забезпечення, які сплачувались в поточному місяці за поточний її виплата здійснювалась у відповідності з пунктом 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 02.02.3016 року № 73 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). А саме було визначено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників. З 01.03.2018 щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу не нараховувалась, у зв`язку із втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій». Отже, нарахована позивачу у лютому 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 2903,85 грн. входить до складу грошового забезпечення позивача за січень 2018 року. В свою чергу, нарахована позивачу до виплати у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 48,40 грн. входить до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року. Отже, на думку відповідача, правові підстави для задоволення позову із зазначених в ньому підстав відсутні.
Відповідач просив застосувати наслідки пропущеного позивачем строку звернення до суду та залишити позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) без розгляду.
В подальшому представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що викладені у відзиві заперечення не спростовують наведених у позовній заяві обставин.
Просив позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідачем надані заперечення за змістом аналогічні відзиви на позовну заяву.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .
Має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 .
Згідно із наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2020 №472-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Відповідно до архівних відомостей про грошове забезпечення ОСОБА_1 . Військовою частиною НОМЕР_2 з грудня 2018 року по серпень 2020 року включно нарахована та виплачена ОСОБА_1 поточна індексація у сумі 3752,87 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2021 по справі № 200/11109/21 позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини № НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_6 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008, з 01.03.2018 із урахуванням фіксованої індексації; стягнення суми індексації грошового забезпечення за період служби з 02.12.2015 по 27.09.2020 в розмірі 223 250,83 грн.; зобов`язання нарахувати та виплатити середнього заробітку за час затримки розрахунку з 28.09.2020 по день фактичного розрахунку; зобов`язання нарахувати та виплатити суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 02.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008, з 01.03.2018 із урахуванням фіксованої індексації.
Зобов`язано Військову частину № НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 02.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008, з 01.03.2018 із урахуванням фіксованої індексації.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Відповідно до копії платіжного доручення №1860 від 27.12.2022 в/ч НОМЕР_2 сплачено на банківський рахунок ОСОБА_1 130 298,08 грн. В призначенні платежу зазначено – індекс. та компенс. ПДФО у 12.2022 зг ріш. суду №200/11109/21 від 25.11.2021.
Вважаючи, що індексація грошового забезпечення виплачена відповідачем за оскаржуваний період не в повному обсязі, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Щодо пропуску строку звернення до суду.
Згідно із частиною 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
За приписами частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас в силу положень ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) у редакції, що була чинною до 19.07.2022, в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Тобто, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження будь-яким строком.
Отже, суд наголошує, що за період з 02.12.2015 по 26.08.2020 строк звернення до суду з цим позовом не пропущений.
Для визначення розміру індексації позивача за період з 02.12.2015 по 28.02.2018 мають значення наступні складові: “місяць підвищення доходу”, індекс споживчих попереднього місяця (згідно даних Держстату), коефіцієнт індексації для визначення порогу (103%), наростаючий підсумок індексу споживчих цін (обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491–IV “Про внесення змін до Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”), величина приросту індексу споживчих цін, прожитковий мінімум.
Коефіцієнт індексації обчислюється на базі щомісячних індексів інфляції. Розрахунок ведеться наростаючим підсумком шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим — до перевищення порогу індексації).
З січня 2016 поріг індексації дорівнює 1,03 (або 103%), до цього він становив 1,01 (або 101%).
Отриманий коефіцієнт індексації множиться на розмір зарплати в межах прожиткового мінімуму для працездатних громадян (тобто, фактично на розмір прожиткового мінімуму). 
Суд, виходячи із наведених складових, скористався калькулятором розрахунку індексації, що розміщений на сайті Міністерства фінансів України (доступно за посилання https://index.minfin.com.ua/ua/labour/salary/indexing/) та встановив правильність наведеного позивачем розрахунку індексації за період з 02.12.2015 року по 28.02.2018 року, що складає 85 927,84 грн.
Щодо виплати поточної індексації із визначенням березня 2018 року як місяця підвищення доходу військовослужбовця (базового місяця), за яким слід обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення після 01.03.2018 року суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, 26.08.2020 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, отже підстави для включення в розрахунок, наданий представником позивача, суми поточної індексації за вересень 2020 року відсутні. 
Військовою частиною НОМЕР_2 з грудня 2018 року по серпень 2020 року включно нарахована та виплачена ОСОБА_1 поточна індексація у сумі 3752,87 грн, тобто в повному обсязі.
Верховний Суд в постанові від 23.03.2023 року у справі № 400/3826/21 дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 суд повинен встановити:
- розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (А);
- сума можливої індексації грошового забезпечення позивача у березні 2018 року (Б);
- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року (з урахуванням ухвали Верховного Суду від 30.03.2023 року).
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або менший за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування та виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Обчислюючи розмір грошового забезпечення позивача у лютому та березні 2018 року, суд виходить із наступного.
Згідно з архівними відомостями - у лютому 2018 року позивачу були нараховані, зокрема:
- посадовий оклад – 645,00 грн;
- оклад за військове звання – 45,00 грн;
- надбавка за вислугу років – 69,00 грн;
- щомісячна премія – 3225,00 грн;
- винагорода ПКМУ № 889 – 2903,85 грн;
- винагорода АТО/ООС – 6516,13 грн;
- надбавка за виконання особливо важливих завдань (ВОВЗ) – 759,00;
- надбавка за ризик для життя – 96,75 грн;
- винагорода за бойове чергування – 32,25 грн.
У березні 2018 року позивачу були нараховані, зокрема:
- посадовий оклад – 2820,00 грн;
- оклад за військове звання – 740,00 грн;
- винагорода ПКМУ № 889 – 48,40 грн;
- винагорода АТО/ООС – 6642,86 грн;
- надбавка за вислугу років – 890,00 грн;
- премія – 3271,20 грн.
Суд зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, про що у своїх постановах неодноразово висловлювався і Верховний Суд (постанови від 16.05.2019 року у справі № 826/11679/17, від 29.11.2019 року у справі № 822/112/18).
Крім того, суд враховує, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 втратила чинність з 01.03.2018 року.
За пунктом 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 року № 73 , яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.
Таким чином, нарахована відповідачем до виплати позивачу в лютому 2018 року щомісячна додаткова винагорода у розмірі 2903,85 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за січень 2018 року, тоді як нарахована позивачу до виплати у березні 2018 року щомісячна додаткова винагорода у розмірі 48,40 грн, у свою чергу, входить до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року.
Винагорода за участь в АТО/ООС є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. Виплата цієї винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у цей період поранень (контузії, травми, каліцтва). Зазначена винагорода не має постійного і систематичного характеру та не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Аналогічна за змістом правова позиція була наведена Верховним Судом у постанові від 10.05.2023 року у справі № 240/6857/20.
Отже, розмір грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року склав 4888,15 грн (із врахуванням додаткової винагороди у розмірі 48,40 грн (яка була нарахована позивачу в березні 2018 року за лютий 2018 року) та без урахування винагороди за бойове чергування у розмірі 32,25 грн і винагороди за участь в АТО/ООС у розмірі 6516,13 грн).
Розмір грошового забезпечення позивача за березень 2018 року склав 7721,20 грн (без урахування додаткової винагороди у розмірі 48,40 грн (яка входить до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року), винагороди за участь в АТО/ООС у розмірі 6642,86 грн).
Таким чином, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (А) склав:
7721,20 грн – 4888,15 грн = 2833,05 грн.
Прожитковий мінімум у березні 2018 року складав 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін - 253,30%.
Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 у такому разі склала:
1762,00 грн х 253,30% = 4463,15 грн.
Аналогічні висновки щодо розміру суми можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року, виходячи з положень абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078, були викладені Верховним Судом у постанові від 22.06.2023 року у справі № 520/6243/22.
Отже, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року в даному випадку є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Таким чином, на підставі абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації-різниці складає:
4463,15 грн – 2833,05 грн = 1630,10 грн.
З урахуванням викладеного, позивач має право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у фіксованій величині, а саме - у розмірі 1630,10 грн на місяць.
Період з 01.03.2018 року по 31.07.2020 року 29 місяців.
Індексація-різниця за період з 01.03.2018 року по 31.07.2020 року становить:
1630,10 грн х 29 місяців = 47272,90 грн.
Період з 01.08.2020 року по 26.08.2020 року становить 26 днів.
Отже, індексація-різниця за період з 01.08.2020 року по 26.08.2020 року:
1630,10 / 31 день) х 26 днів = 1367,18 грн.
Отже, сума індексації-різниці за період з 01.03.2018 року по 26.08.2020 року становить 48 640,08 грн (47272,90 грн + 1367,18 грн).
Загальна сума індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 02.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008, з 01.03.2018 із урахуванням фіксованої індексації становить 134 567,92 грн (48 640,08 грн +85927,84 грн).
Відповідачем виплачено 130 298,08 грн.
Отже сума індексації, яка підлягає стягненню становить 4 269,84 грн (134 567,92 грн- 130 298,08 грн).
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, в розглядуваному випадку позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи те, що норми КАС України та Закону України "Про судовий збір" не передбачають розподілу (стягнення) судових витрат, які не були здійснені, тому питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та стягнення коштів, – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 02.12.2015 по 26.08.2020 у розмірі 130 248,08 грн., замість належної до виплати - 134 567,92 грн. 
Стягнути з Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 02.12.2015 по 26.08.2020 з урахуванням виплачених сум у розмірі 4 269,84 грн (чотири тисячі двісті шістдесят дев`ять гривень 84 копійки).
В частині інших позовних вимог,- відмовити.
Повний текст рішення складено та підписано 08 січня 2026 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя О.В. Зінченко