Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року Справа№200/9853/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:
- визнання неправомірним та скасування рішення від 22.09.2025 року № 056650009634 про відмову в призначенні пенсії за заявою від 24.11.2023 року;
- зобов`язання повторно розглянути заяву від 24.11.2023 року врахувавши період роботи з 01.04.2019 року по 15.04.2019 року на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язання повторно розглянути заяву від 24.11.2023 врахувавши період роботи саме за провідною професією робітника очисного вибою з 20.07.2010 року по 17.08.2010 року, з 30.09.2010 по 21.10.2010 року, з 10.12.2016 року по 10.01.2017 року, з 24.12.1999 року по 30.01.2000, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20 січня 1992 року «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язання зарахувати стаж за провідною професією до підземного із збільшеною кратністю 1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці, а саме за період з 24.12.1999 року по 30.01.2000 року, з 22.06.2000 року по 03.09.2001 року, з 20.02.2003 року по 04.10.2004 року, з 01.05.2010 року по 02.11.2014 року, з 28.11.2014 року по 25.07.2017 року;
- зобов`язання провести взаємне зарахування періодів роботи, передбачених ч. 5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язання призначити та виплатити пенсію з 24.11.2023 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 24.11.2023 року звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.11.2023 року № 056650009634 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи 25 років в підземних умовах.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі № 200/610/24 відмовлено у задоволені позовних вимог. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі № 200/610/24 змінено в частині відмови у задоволені позовних вимог про зарахування періоду навчання з 01.09.1997 по 01.06.2000 до пільгового стажу та задоволено вимоги в цій частині. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.11.2023 №056650009634 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 листопада 2023 року та зарахувати до пільгового стажу період навчання з 01.09.1997 до 05.06.2000 в Селидівському гірничому технікумі.
Проте, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням від 19.11.2024 року № 056650009634 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи 25 років в підземних умовах.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2025року по справі №200/1136/25 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №056650009634 від 19.11.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу певних спірних періодів роботи. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду 07 серпня 2025 року у справі №200/1136/25 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі № 200/1136/25 змінено в мотивувальній частині, а саме: у частині застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992.
Однак, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням від 22.09.2025 року № 056650009634 знову відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 22.09.2025 року № 056650009634 про відмову у призначенні пенсії протиправним та таким що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом порушених своїх прав.
Наголошує, що в оскаржуваному рішенні відповідачем зазначається, що пільговий стаж особи - 22 роки 5 місяців 14 днів з них: роботи підземні, провідні професії- 9 років 8 місяців 19 днів, роботи підземні, професії за постановою №202 - 9 років 10 місяців 10 днів, навчання за фахом - 2 роки 10 місяців 15 днів) (в тому числі до пільгового стажу зараховані періоди роботи з 10.12.2016 р. по 10.01.2017 р., з 23.11.2018 р. по 31.03.2019 р., з 22.07.2023 р. по 31.07.2023 р., з 31.08.2023 р. по 15.09.2023 р., з 21.11.2023 р. по 24.11.2023 р., з 01.07.2010 р. по 03.07.2010 р., з 25.12.2010 р. по 31.12.2010 р., з 30.04.2011 р. по 30.04.2011 р., з 29.09.2011 р. по 30.09.2011 р., з 29.12.2011 р. по 31.12.2011 р., з 31.03.2012 р. по 01.04.2012 р., з 30.08.2012 р. по 31.08.2012 р., з 28.02.2013 р. по 28.02.2013 р., з 29.11.2013 р. по 30.11.2013 р., з 30.03.2014 р. по 03.04.2014 р., з 31.05.2014 р. по 31.05.2014 р., з 29.07.2014 р. по 31.07.2014 р., з 10.09.2014 р. по 23.10.2014 р., з 02.11.2014 р. по 02.11.2014 р., з 31.10.2015 р. по 01.11.2015 р., на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.03.2025 року у справі №200/1136/25 та Першого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2025 року).
Позивач не погоджується із висновком відповідача про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного підземного стажу роботи, тому звернувся до суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року вказаний позов залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Відповідач 12.01.2026 року надав до суду письмовий відзив. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст.114 Закону №1058.
На виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду управлінням тричі розглянуто заяву про призначення пенсії від 24.11.2023 року.
Зазначає, що згідно наданих позивачем документів до страхового стажу та пільгового стажу роботи зараховано усі періоди роботи. 
Страховий стаж позивача склав 23 роки 1 місяць 13 днів (з урахуванням додаткових років за Списком №1 страховий стаж становить 42 роки 1 місяць 13 днів). Пільговий стаж - 22 роки 5 місяців 14 днів з них: роботи підземні, провідні професії - 9 років 8 місяців 19 днів, роботи підземні, професії за постановою №202 - 9 років 10 місяців 10 днів, навчання за фахом - 2 роки 10 місяців 15 днів) (в тому числі до пільгового стажу зараховані періоди роботи з 10.12.2016 р. по 10.01.2017 р., з 23.11.2018 р. по 31.03.2019 р., з 22.07.2023 р. по 31.07.2023 р., з 31.08.2023 р. по 15.09.2023 р., з 21.11.2023 р. по 24.11.2023 р., з 01.07.2010 р. по 03.07.2010 р., з 25.12.2010 р. по 31.12.2010 р., з 30.04.2011 р. по 30.04.2011 р., з 29.09.2011 р. по 30.09.2011 р., з 29.12.2011 р. по 31.12.2011 р., з 31.03.2012 р. по 01.04.2012 р., з 30.08.2012 р. по 31.08.2012 р., з 28.02.2013 р. по 28.02.2013 р., з 29.11.2013 р. по 30.11.2013 р., з 30.03.2014 р. по 03.04.2014 р., з 31.05.2014 р. по 31.05.2014 р., з 29.07.2014 р. по 31.07.2014 р., з 10.09.2014 р. по 23.10.2014 р., з 02.11.2014 р. по 02.11.2014 р., з 31.10.2015 р. по 01.11.2015 р., на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.03.2025 р. та Першого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2025 року у справі №200/1136/25). 
За викладених обставин, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного підземного стажу роботи. 
З зазначених підстав просить відмовити у позовних вимогах.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно з паспортними даними позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що 24.11.2023 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.11.2023 року № 056650009634 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи 25 років в підземних умовах.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі № 200/610/24 позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі № 200/610/24 змінено в частині відмови у задоволені позовних вимог про зарахування періоду навчання з 01.09.1997 по 01.06.2000 до пільгового стажу та задоволено вимоги в цій частині. Зокрема, скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.11.2023 року №056650009634 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 листопада 2023 року та зарахувати до пільгового стажу період навчання з 01.09.1997 до 05.06.2000 в Селидівському гірничому технікумі.
Проте, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням від 19.11.2024 року № 056650009634 вдруге відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи 25 років в підземних умовах.
В рішенні відповідача від 19.11.2024 року № 056650009634 зазначено, що пільговий підземний стаж особи - 21 рік 8 місяців 19 днів, в тому числі роботи підземні, провідні професії - 9 років 6 місяців 3 дні, роботи підземні, професії за постановою №202 - 9 років 4 місяці 1 день, навчання за фахом - 2 роки 10 місяців 15 днів (в тому числі, на виконання рішення Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/610/24 від 04.11.2024 року до стажу, що дає право на призначення пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 Закону зараховано період навчання з 01.09.1997 р. по 05.06.2000 р. як навчання за фахом ). 
В спірному рішенні також зазначено, що до пільгового стажу роботи враховано всі періоди. 
Позивач, не погоджуючись із твердженням відповідача, щодо його пільгового стажу роботи враховано всі періоди роботи запросив у відповідача розрахунок його стажу роботи, та отримавши його виявив, що відповідач не врахував до пільгового стажу позивача з повним робочим днем під землею періоди роботи про, що не зазначив як при первинному розрахунку стажу. 
Так, відповідачем не було враховано до підземного стажу роботи періоди з 01.07.2010 по 03.07.2010, з 25.12.2010 по 31.12.2010, з 30.04.2011 по 30.04.2011, з 29.09.2011 по 30.09.2011, з 29.12.2011 по 31.12.2011, з 31.03.2012 по 01.04.2012, з 30.08.2012 по 31.08.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 29.11.2013 по 30.11.2013, з 30.03.2014 по 03.04.2014, з 31.05.2014 по 31.05.2014, з 29.07.2014 по 31.07.2014, з 10.09.2014 по 23.10.2014, з 02.11.2014 по 02.11.2014, з 31.10.2015 по 01.11.2015, з 10.12.2016 по 10.01.2017, з 21.11.2018 по 31.03.2019, з 22.07.2023 по 31.07.2023, з 31.08.2023 по 15.09.2023, з 21.11.2023 по 24.11.2023. 
Крім того відповідачем за стаж роботи на провідних професіях не було донараховано додатково по 3 місяці за кожний повний рік такої роботи відповідно до роз`яснення Міністерства Соціального захисту населення України від 20.01.1992 року № 8. 
З зазначених причин, позивач знов звернувся до суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі №200/1136/25 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №056650009634 від 19.11.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу спірних періодів роботи.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду 07 серпня 2025 року у справі №200/1136/25 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі № 200/1136/25 змінено в мотивувальній частині, а саме: у частині необхідності застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року.
Однак, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням від 22.09.2025 року № 056650009634 втретє відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зокрема, в рішенні відповідача від 22.09.2025 року № 056650009634 зазначено, що пільговий стаж позивача - 22 роки 5 місяців 14 днів, з яких: роботи підземні, провідні професії - 9 років 8 місяців 19 днів, роботи підземні, професії за постановою №202 - 9 років 10 місяців 10 днів, навчання за фахом - 2 роки 10 місяців 15 днів) (в тому числі до пільгового стажу зараховані спірні періоди роботи з 10.12.2016 р. по 10.01.2017 р., з 23.11.2018 р. по 31.03.2019 р., з 22.07.2023 р. по 31.07.2023 р., з 31.08.2023 р. по 15.09.2023 р., з 21.11.2023 р. по 24.11.2023 р., з 01.07.2010 р. по 03.07.2010 р., з 25.12.2010 р. по 31.12.2010 р., з 30.04.2011 р. по 30.04.2011 р., з 29.09.2011 р. по 30.09.2011 р., з 29.12.2011 р. по 31.12.2011 р., з 31.03.2012 р. по 01.04.2012 р., з 30.08.2012 р. по 31.08.2012 р., з 28.02.2013 р. по 28.02.2013 р., з 29.11.2013 р. по 30.11.2013 р., з 30.03.2014 р. по 03.04.2014 р., з 31.05.2014 р. по 31.05.2014 р., з 29.07.2014 р. по 31.07.2014 р., з 10.09.2014 р. по 23.10.2014 р., з 02.11.2014 р. по 02.11.2014 р., з 31.10.2015 р. по 01.11.2015 р., на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.03.2025 року у справі №200/1136/25 та Першого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2025 року).
Позивач, не погоджуючись із розрахунком пільгового стажу на виконання рішення суду у справі № 200/1136/25, звернувся до відповідача за детальним розрахунком пільгового стажу роботи, та отримавши розрахунок стажу за формою-РС виявив, що відповідачем не вірно обраховано та не в повному обсязі враховано до пільгового стажу позивача з повним робочим днем під землею періоди роботи, про що не зазначив раніше як при первинному розрахунку стажу, що призвело до відмови у призначенні пенсії.
Спору між сторонами стосовно належних записів у трудових книжках позивача б/н від 11.08.1999 року та серії НОМЕР_2 від 26.11.2014 року щодо періодів роботи з повним робочим днем під землею на провідних професіях немає.
Отже, відповідно до трудових книжок позивача б/н від 11.08.1999 року та серії НОМЕР_2 від 26.11.2014 року записи про роботу з повним робочим днем на підземних роботах вчинені належним чином.
Крім того, позивач наголошує, що відповідачем не вірно обраховано пільговий стаж роботи за провідною професією, що дає право на зарахування стажу кожного повного року роботи гірничим робітником очисного забою за 1 рік роботи 3 місяці та застосування взаємного зарахування пільгового стажу відповідно до ч. 5 ст. 114 Закону №1058.
Вважає, що загальний підземний пільговий стаж складає 25 років (із розрахунку до стажу 22.5.29 з урахуванням кратності стажу за провідною професією за кожен рік роботи враховується 1 рік 3 місяці додається 2 роки 6 місяців 1 день), що є достатнім для призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України №1058.
Отже, спірним питанням даної справи є неврахування до пільгового стажу працівника на провідних професіях положень роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 пільговий стаж з урахуванням кратності за 1 рік 3 місяці (за провідну посаду).
Перевіряючи правомірність дій відповідача, суд виходить з такого.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 до Списку № 1 віднесено усіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», до Списку № 1 віднесено працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі Список № 202).
Пунктом першим зазначеної постанови до Списку № 202 віднесено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівників і спеціалістів підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Як зазначено вище, позивач вказує, що відповідно до записів трудових книжок та довідок про підтвердження пільгового характеру роботи ОСОБА_1 має стаж за провідною професією робітника очисного вибою більш 10 років, зокрема: 
24.12.1999 - 30.01.2000; 
22.06.2000 - 03.09.2001; 
20.02.2003 - 04.10.2004; 
01.05.2010 - 02.11.2014; 
28.11.2014 - 25.07.2017. 
(З 22.06.2000 по 25.07.2017 – 10 років 02 місяці 28 днів), окрім періоду 24.12.1999 - 30.01.2000.
При цьому, позивач наголошує, що відповідачем не вірно враховано стаж за період пільгової роботи. 
Так, у період 20.12.1999, а не 24.12.1999, як помилково вказав позивач, по 30.01.2000 позивач працював за провідною професією учнем гірника, а потім гірником очисного вибою на шахті Родинська, в/о «Красноармійськвугілля», що підтверджується записом трудової книжки б/н від 11.08.1999 року № 4-6, проте відповідачем цей період не враховано до стажу саме за провідною професією. 
Разом з тим, відповідно до форми РС-право та згідно з постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року, яким рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі № 200/610/24 змінено в частині відмови у задоволені позовних вимог про зарахування періоду навчання з 01.09.1997 по 01.06.2000 до пільгового стажу та задоволено апеляційним судом вимоги в цій частині.
Відтак, спірний період пільгової роботи з 20.12.1999 по 30.01.2000 (41 день) за провідною професією учнем гірника, а потім гірником очисного вибою на шахті Родинська, в/о «Красноармійськвугілля» перехрещується з вже зарахованим відповідачем згідно з рішенням суду періодом навчання на денній формі з 01.09.1997 по 01.06.2000 до пільгового стажу, а тому в цій частині права позивача не порушені і вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Позивач наголошує, що періоди з 20.07.2010 по 17.08.2010, з 30.09.2010 по 21.10.2010, з 10.12.2016 по 10.01.2017 мають бути зараховано саме за провідною професією гірника очисного вибою, відповідно до записів трудової книжки №23 та довідки ДП «ВК «Краснолиманська» від 24.01.2023 №01/11-24/28.
Згідно з записами № 23-23 у трудовій книжці б/н від 11.08.1999 року позивач з 15.06.2010 по 02.11.2014 працював гірником очисного вибою на ТОВ «Краснолиманське» з повним робочим днем під землею.
Довідкою ДП «ВК «Краснолиманська» від 24.01.2023 №01/11-24/28 підтверджено період пільгової роботи з 26.11.2014 по 16.08.2017.
Разом з тим, відповідно до форми РС-право періоди з 20.07.2010 по 17.08.2010, з 30.09.2010 по 21.10.2010, з 10.12.2016 по 10.01.2017 віднесено до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови КМУ № 202, а отже право позивача не порушено.
Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не враховано до пільгового стажу період роботи з 01.04.2019 по 15.04.2019 (15 днів).
Згідно записів № 6-7 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 26.11.2014 року позивач з 23.11.2018 по 15.04.2019 працював майстром гірничим з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мироноградвугілля».
Як вбачається із форми РС-право, відповідачем враховано стаж лише по 31.03.2019, проте має бути враховано до підземного пільгового стажу період саме по 15.04.2019 (15 днів) за професією гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті, а отже вимоги в цій частині підлягають задоволенню. 
Крім того, позивач вважає, що має право на зарахування періодів роботи за провідною професією з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:
- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виїмкових машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;
- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Вирішуючи питання щодо можливості застосування до спірних правовідносин як джерела права роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, суд виходить з такого.
За правилами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до ч. ч. 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду 07 серпня 2025 року у справі №200/1136/25 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі № 200/1136/25 змінено в мотивувальній частині, а саме: у частині необхідності застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року.
Отже, судом апеляційної інстанції підтверджено право позивача на обрахування пільгової пенсії з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року.
Частиною другою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню та не в спосіб, визначений позивачем, оскільки саме відповідач в силу своїх дискреційних повноважень та функцій, наданих йому діючим законодавством, має здійснити розрахунок пільгового стажу позивача з урахуванням приписів роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8, тому суд для належного захисту прав позивача вважає за доцільне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши період роботи з 01.04.2019 року по 15.04.2019 року на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і здійснити розрахунок всього наявного у ОСОБА_1 пільгового стажу згідно з роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.
За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, код ЄДРПОУ 13322403) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 22.09.2025 року № 056650009634 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період роботи з 01.04.2019 року по 15.04.2019 року на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і здійснити розрахунок всього наявного у ОСОБА_1 пільгового стажу згідно з роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.
Повний текст рішення складено та підписано 19 січня 2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова